23 
však je M e n c 1 bez jakéhokoliv odůvodnění, tedy a priori za jádra 
prohlašuje. E11 i s tvrdí ovšem též, že zrna ta jsou jádry. Tvrzení 
Meyerovo o identitě zrn pozorovaných Menclem a Ellisem 
není přesně doloženo. Spíše by se mohlo na opak soudit i, možno-li údaj 
M e n c 1 ů v (1. c. str. 136), že zrna ta leží v achromatických dvorečkách, 
pokládati za věrohodný. O tomto dvorčíku E 11 i s o v a práce a obrazy 
ničeho nesdělují. Připomenout i jest ovšem, že obrazy Menclovy 
z větší části rovněž dvorečku nejeví, že však v jeho práci odpor mezi tímto 
faktem a jeho zmíněným popisem není vysvětlen způsobem dostatečným. 
Obrátím se k práci Menclově ihned ještě podrobněji. 
Dříve jen bych se zmínil ještě o práci Dobellově,*) jenž 
rovněž také mezi jinými i kokky učinil předmětem publikace, které mnozí 
jiní nekritičtí autoři neprávem přikládají jakousi váhu pro řešení otázky 
jaderní. Meyer správně ji posuzuje jakožto příklad ,,einer múhsam 
durchgefúhrten, mit unkritisch verarbeiteter Literatur reich ausgestatteten, 
infolge der unkritischen Arbeitsmethode wertlosen und dabei sehr sicher 
auftretenden Arbeit.“**) Nehledě ku zřejmým, v naší laboratoři více- 
kráte pozorovaným, avšak ovšem dále nesledovaným artefaktům, jimiž 
s určitostí jsou nepravidelné spirálovité struktury Dobellem u mnoha 
bacillů pozorované ** *) a jako jádro vykládané, popisuje Do bell v kok- 
kách zrna dle G i e m s o v y methody se barvící. Morfologicky neshledává 
na nich více než Ellis a Mencl, s jehož zrny je pokládám za iden¬ 
tická, poněvadž též ve dvorečku bezbarvém leží. Kdežto však Ellis 
aspoň — byť i nesprávně — per selectionem snaží se dospět i k důkazu 
jich jaderní povahy, Době 11 neuvádí důkazu jiného, nežli že se dle 
G i e m s y barví červeně, moment, který ostatně iu Mencla (stí. 136) 
hraje značnou úlohu. I uvádí Meyerf) správně, že práce tato ničeho 
nedokazuje pro přítomnost či nepřítomnost jádra v bakteriích. 
Nyní pak obrátil bych se ku kritice Menclovy práce. 
Z pokusů mých nahoře uvedených vyplynulo poznání, že proto- 
plasma M. ochracea obsahuje dva různé druhy granulí: 1. zrna přihrádko- 
tvorná a 2. zrna ochraceinová s přeměnou látek kausálně související. 
Oboje se barví stejně jako chromatin jader buněčných. 
Nález zrn chromatinových různého druhu v obsahu kokků jest zají¬ 
mavý a důležitý. Neboť, jak z citované literatury jest vidno, známa byla 
*) Contributions to the cytology of the Bacteria. Quaterly Jouni. of Microsc. 
Science, Vol. LVI., part. 3. (1911). 
**) Die Zelle der Bakterien. 1912. Str. 59. 
* * *) Obrazy tyto naprosto nejsou identické se spirálovitým uložením cliro- 
matinu, jež v bacillech pozorovali nejprve Růžička a pozdčji S c h w e 11 e n- 
grebel a j., jichž význam je předmětem cytologické diskusse. 
t) Die Zelle der Bakterien. 1912. Str. 61. 
XLV. 
