20 
DE. ROTH SAMU. 
kezik 11S3 m. magas ; és ezen magasság némileg megfelel a völgy túlsó 
oldalán levő Haramiakő magasságának. A két gerincznek egymástól való 
távolsága e helyen közel 1200 m., mig a völgy felett való magasságuk 
80—100 m. A völgy baloldalát képező hegy-hát a Christelau felé menedé¬ 
kes és több oldalmorénát enged megkülönböztetni, melyek közül különösen 
kettő nagyon feltűnő; az egyik kiebb és magasabban fekszik, a másik 
pedig már közelebb esik a Tarpatakhoz, de azért még mindig 40—50 m.-rel 
magasabb ennek tükrénél. Ezen utóbbi morénától délnyugatra terűi el a 
Christelau terjedelmes es régi tómederre emlékeztető medenczéje, melynek 
legmélyebb pontja 1090 m. 
A Tarpatak a völgy jobb oldala menetében húzódik el és a Torony¬ 
begy mellett áttöri a széles homlokmorénát, melyben majdnem 100 m. 
mély és meredek falu medret vájt ki magának. Ezen medrében azonban 
feltűnő nagy az esése; két kilométer távolságra közel 200 m. magassági 
különbség esik. A meder egész hosszában óriási sziklák bevernek, melyeket 
a hozzájuk ütődö bullám gömbölyűre koptatott. E sziklákon át rohan a 
Tarpatak vize óriási zajjal és robajjal. Szálban levő sziklát ezen egész fen- 
síkon nem találtam. 
3. A Felkai völgy morénái. Ez a völgy sokkal kisebb mint az előbbi, 
de azért ennek is meg volt a maga jógára. A völgy egész hossza 5"5 km.-re 
tehető és vízterülete 6 km. 2 , miből 4 km. 2 a magas hegyek között fekszik, 
míg közel 2 km.' 2 már a hegységen kivűl van. Felülről lefelé haladva az 
első, morénának tartható sziklarakást a Hosszútó keleti oldalán találjuk. 
Ez a moréna anyaga a lejtő meredekségénél fogva nem rakódott le gát 
alakjában, hanem az apadó jégár szélét követve az egész oldalra oszlott 
szét. Már határozottan morénáknak mondható képződmények vannak a 
Felkai-tónál. A tavat délfelé elzáró gát homlokmoróna, mely az alapmo¬ 
rénával olvadóit össze; a völgy baloldalán elhúzódó és az alap lejtődéséhez 
alkalmazkodó szikla-gát pedig, melynek párja a völgy túlsó oldalán is lát¬ 
ható, oldalmoréna. Azonban magasabban fekvő oldalmorénáknak is látni 
még maradványait, különösen, ha azon tájon tekintünk körül, hol a tou- 
ristaút a Kereszthalmon át vezet. Innen különben igen szépen látható az 
alsó bal oldalmoréna is, a mint hatalmas gát alakjában délfelé tart és ott 
az erdő sűrűségében eltűnni látszik, de valósággal gyönyörűen megtartott 
homlokmorénába megyen át, mely különösen alulról a Tátrafüredtől a 
Csorbái tóhoz vezető tourista-útról látható szépen. E homlokmoréna 
1100 m.-nél valamivel magasabban fekszik és feltűnően kiemelkedik a 
völgy lankás lejtőjéből; méretei ugyan meg sem közelitik a Tarpataki vég- 
moréna méreteit, — külső széleinek egymástól való távolsága nem teszen 
egészen 1 km.-t és viszonylagos magassága a körülötte elterülő lejtőhez 
képest alig 50—60 m., — de a mily jellemző e völgy bal oldalmorénája, 
olyan tisztán fölismerhető a homlokmorénája is. Az emlitett meretek 
