DR. ROTH SAMU. 
G)0) 
A középmoréna egész terjedelmében különböző nagyságú törmelé¬ 
kekből áll : felszínén sok helyütt óriási gránitköbök hevernek. A kisebb 
jégár medrében folyó Krupa vize felé lankás a lejtője, a mélyebben fekvő 
fővölgy felé azonban aránylag igen meredek. A moréna gerincze rendesen 
nagyon boltozott és egyes helyeken nagy kiterjedésű lápok terülnek el a 
felszínén, a Poprádtó közelében azonban aránylag keskeny. Az utóbbi 
helyen behorpadás is mutatkozik rajta, mely körülbelől 15 m.-nyíre van a 
tó mai tükre felett és a tó egyik régi, egyenesen a fővölgy felétartó lefolyá¬ 
sának medre. Jelenleg csak vagy két km.-rel lejebb egyesül a Poprádtóvíze 
a fővölgyével és az egyesülés utána Poprád nevet veszi föl; ezen utóbbi 
helyen egyszersmind véget ér a középmoréna is. A fővölgyben több helyütt 
láthatni az oldalmorónák maradványait. 
Kiérve a magas hegyek közül igen nagy változatosságot találunk a 
morénákra nézve. A völgy baloldán az Oszterva folytatását képező Píola- 
Ubocs nyugati lejtőjén két moréna vehető ki. Az alsó nem magasan a 
völgy alja felett húzódik el, széles övét képezve; a felső azonban azon a 
tájon, hol a Krupapatak a Menguszfalvi völgy vizével egyesül, 120 m.-re 
van a völgy alja felett. A moréna szélessége 40—50 m. között változik, 
magassága 8—10 m.-t teszen. Ezen moréna az Oszterva meredek falától a 
Poprád áttöréséig terül el, mind absolut mind viszonylagos magasságban 
folyvást apadva és valószínű, hogy a Partsch által leirt két oldalmoréna, 
melyek a Postredna alatt a Poprád baloldalán találhatók, ezen morénák¬ 
nak folytatásai.* A völgy jobb oldalán a megfelelő tájon egy darabig csak 
egy moréna látható, lejebb azonban a völgy alsó végen, délnyugatra azon 
ponttól, hol a Poprád keletnek kanyarodik, ismét kettő van : egy felső és 
egy alsó; a felső körülbelül vagy 100 m. az alsó 25—30 m.-nyíre van a 
völgy alja felett. Tovább délfele mindinkább apad a felső moréna magas¬ 
sága, míg végre összeolvad az alsóval és egy homlokmorénába megyen át, 
melyen egy délkeletfelé irányozott mély bevágás látható. E bevágásnak 
lejtői, alja valamint egyéb alakbeli viszonyai arról tanúskodnak, hogy az 
egykor folyó víznek mederül szolgált; s tekintve, hogy ezen bevágás leg¬ 
magasabb pontja alig 10 m.-rel magasabb a Postredna azon pontjánál, hol 
a Poprád déli irányát elhagyva egyszerre keletnek fordul, bizonyosnak 
mondható, hogy a Menguszfalvi völgy egykori jégárának vize legalább egy 
ideig ezen irányban folyt le és hogy ezen bevágás egykor a Poprád folyó- 
nak medrét képezte. S ezen víz volt az, mely Lucsivna felé tartva azt az 
egész lejtőt gránit-hömpölyökkel borította el, a mely jövevény-köveknek 
eredete különben bajosan volna magyarázható. A Menguszfalvi jégár ezen 
végső medenczéjének baloldalán csak az alsó moréna látható mint 25—30 
* Partsch: Die Gletscher dér Vorzeit 17. lap. 
