A MAGAS-TÁTRA DÉLI OLDALÁNAK HAJDANI JÉGÁRAIRÓL. 
25 
ezen hegyvonulat belső, a Koprova-patak felé fordított oldalán több laza 
törmelékből álló terraszt és a völgy alján egy teljesen megtartott oldal¬ 
morénát láttunk, melyek lefelé folytatódva egy homlokmoréna alakú gátba 
mennek át. A völgy baloldalának ezen képződményeivel szemben a túlsó 
oldalon két tisztán felismerhető oldalmoréna van. Az alsót, mely a bal 
oldalon elhúzódó legalsó hullámnak felel meg, több helyen a patak vize 
alámosta és ott a víz felé bocsátkozó lejtője a nagy meredekség és a törme¬ 
lékek laza összefüggése következtében egészen fel van tárva. E feltárások¬ 
ban igen tisztán látható a jellemző jégár-hordalék. A felső moréna a völgy 
alsó részében igen széles és kevésbbé magas, feljebb azonban, legalább 
némely helyen, jellemzően van kiképződve. Két helyen egymáshoz közel 
homlokmorénák maradványai csatlakoznak ehhez a morénához. 
A völgyben felfelé haladva, nem messze azon híd felett, melyen az 
ut a patak jobb oldalára vezet át, tisztán felismerhető liomlokmorénához 
jutunk, melyet a víz áttört és középső részétől megfosztott. Nem messze ezen 
homlokmorénától egy sokkal magasabbra akadunk, melynek baloldalát 
lerombolta a víz, míg jobbra a hegyoldal felé iolyton növekedik; a víz 
közelében közel 40 m.-nyi a magassága. — E nagy homlokmoréna mögött 
több kisebb következik közel egymás után; déli oldaluk domború és mere¬ 
dek, az ej szaki pedig homorú és lankásan bocsátkozik a mögöttük elterülő 
kisebb nagyobb medenczékhez. A homlokmorénák felszíne különböző nagy¬ 
ságú és többnyire épélű gránitsziklákkal van fedve. 
B) Jövevény- vagy vándorkövek. 
A Magas-Tátra déli odala leginkább gránitból illetőleg gneiszgránit¬ 
ból állván, a jégárak által szállított és lerakott törmelékek is ilyen 
eredetűek, és ennélfogva jövevény-természetük egy könnyen fel nem ismer¬ 
hető. E tekintetben azonban kivételt képeznek a fehérvízi és a felkai völgy. 
Az elsőnek bal oldala, a Stösschen délnyugati részét leszámítva, üledé¬ 
kes kőzetekből áll, a másik pedig a Gránátfal táján csillámpalából van 
alkotva; s e két völgyben találkozunk is a jövevény-sziklák egész sorával. 
A Fehérvíz völgyében a Fehérfalban és e felett is a völgy hátsó 
részéből származó mészkő-, homokkő- és quarczit-jövevények láthatók óriási 
számmal; a gránit is onnan való, de minthogy a Stösschen ezen részében 
szálban is van gránit, jövevény volta nem mutatható ki oly világosan. 
Vándorkő továbbá az a quarczit is, melyet egy kissé feljebb a Morgás keleti 
lejtőjén elhúzódó gránit alkotta morénában itt-ott találhatni, minthogy az 
egész hegyoldalon szálban levő quarczit nincsen. A jövevénysziklák azon¬ 
ban legtanulságosabban a Weidau fensikon fordulnak elő, hol egész more- 
nagátak jovevénykőzetekből vannak alkotva. Az a hatalmas gránit-moréna, 
mely a Homlokos tövében húzódik el és a közel 120 m. magas hágón át a 
