A MAGAS-TÁTRA DÉLI OLDALÁNAK HAJDANI JÉGÁRAIRÓL. 
ti 
baloldali lejtőjével haladnak párhuzamosan. Hasonlót tapasztalunk, ha a 
Kis-Tarpataknak a Lépcsőke alatt levő hidján haladunk át; az ott szál¬ 
ban levő gránit simára van csiszolva, s valószinű, hogy a Tarpataknak 
ezentúl erősen előnyomnló és szálban levő gránitból álló baloldali lejtője 
jégárának köszöni szabályos alakját és lejtősödését. Végül fel kell említe¬ 
nem egy sziklát, mely a Tarpatak homlok-morénájában a Königsweg mellett, 
már közel a gerinczhez fekszik és alsó oldalán simára van csiszolva. Ezen 
szikla közelében jégár-brecciát is találtam. 
A Felkai völgyből már Sonklar említ simára csiszolt lapokat* és 
utána mások is indultak; Partsch azonban nem tartja azokat kétségtele¬ 
nül jégáraktól eredőknek,** és magam is e tekintetben egy véleményben 
vagyok vele. Hogy a Gránátfalban néhol simák a lapok, annak oka több¬ 
nyire a csillámpala szöveti és szerkezeti viszonyaiban rejlik. Én csupán egy 
helyen a Flácht második kúpja alatt találtam olyan lapot, melynek sima 
felszínét jégárak által létrehozottnak lehetne tekinteni. Már sokkal való¬ 
színűbb, hogy a Hosszutó keleti oldalán levő hegykúpoknak és egyéb emel¬ 
kedéseknek domborúdad alakja jégáraktól ered. S szerény vé'eményem 
szerint hasonló oknak volna tulajdonítandó a menguszfalvi völgyben a 
hinczkói fensíknak és a Békástavak medenczéjének a fővölgybe lebocsát¬ 
kozó meredek falának horzsolt felülete is. 
D) A völgyek domborzati viszonyai. 
A Magas-Tátra legtöbb völgye a configurátió tekintetében bizonyos 
megegyező vonásokat mutat, melyek különösen ott ismerhetők fel leg¬ 
tisztábban, hol a jégáraknak nyomaival találkozunk. Egyik ilyen jellemző 
vonás az, hogy a völgyeknek felső végén és oldalán többé-kevésbbé terjedel¬ 
mes, kerek és meredek falakkal körülvett medenczék fordulnak elő, melyek 
néha egy vagy több tavat zárnak körül (Öttó, Békástavak, hinczkói tavak, 
Terianszkótó, Batizfalvi tó, Kőpataktó stb.). Ilyen kerek medenczek (circus- 
vagy katlanvölgyek) vannak az Alpokban, a Pyrenéusokban, Norvégiában 
(botner) is és ott mindenütt vagy most is jégárakkal állnak összefüggésben, 
vagy pedig olyan helyen találhatók, hol hajdanában jégár terült el. Egykor 
jégár által bontott területeken előfordulnak továbbá Ivözép-Európa egyes 
hegységein úgymint a Fekete-erdőben 750 m., a Cseh-erdőben 930 m., az 
Óriási-heg 3 r ségben 1030 m.; az Altvater hegységben 1200 m.-nyi magas¬ 
ságon felül; a Magas-Tátrában előfordulásuk alsó határa 1500 m.; mi a 
hóvonalnak nyugatról kelet felé való emelkedésének felel meg.*** 
' * Sonklar : Reiseskizzen 133. lap. 
Partsch : Die Gletscher elér Vorzeit 16. lap. 
*** Partsch: Die Gletscher dér Vorzeit. 181. lap. 
