Sí; 
DK. STAUB MÓRICZ. 
szorgalommal gyűjtötte össze mindazon adatokat, a melyek a növényi 
őslénytan történetének az alapját megvetik. 
1850-ben az iméntinél nem kevésbbé fontos munkát bocsátott közre : 
a Coniferák monographiáját. Kutatván a legrégibb adatokat, ezeket is kri¬ 
tikailag dolgozta föl és az élő coniferák boncztani szerkezete alapján sike¬ 
rűit neki négy olyan typust (Forma Pini, F. Araucaria, F. Taxi, F. Gneta- 
cearum) fölállítani, melyek szerint a fosszil törzsek meghatározhatók és 
rendszerbe foglalhatók. Ezt a munkát, melyre Unger, Hartio, Merck- 
lin, Cramer, Gregor, Conwentz, Kraus és mások későbbi ugyanezen irá¬ 
nyú kutatásai alapitvák, lényegesen kiegészítette egy 30 évvel későbbi 
értekezésével, mely «Eevision mciner Arbeitüber die Stcimme dér fossilen 
Coniferen, insbesondere dér Araucariten und über die Descendenzlehre» 
ezimen 1884-ben látott najjvilágot. 
A fosszil coniferák monographiáját a hollandi tudományos társulat 
arany éremmel tüntette ki. Ennek megjelenése után két évre Göppert az 
úgynevezett átmeneti képződmények fosszil flóráját tárgyazó nagy müvét 
adta ki (Die fossile Flóra des Ueberyangsgebirges). Ebben is kimerítően 
és kritikailag írja le azon növény-maradványokat, melyek addig a Werner- 
fele «Uebergangsgebirgeu kőzeteiből kerültek s 1860-ban ezt a müvét is 
kibővítette egy újabb vaskos kötettel, melynek czíme: «Übcr die fossile 
Flóra dér silurischen, dér devonischen und unteren Kohlénformation oder des 
sogenauntcn Übergangsgebirges .*> 
Göppert a harmadkor flórájának ismeretét szintén lényegesen elő¬ 
mozdította. A fiatalabb kepletek flórája 1821-ben, midőn a növényi őslény¬ 
tan a tudományok sorába lépiett, még alig volt ismeretes. Addig csaknem 
kizárólag a kőszénkorszak flórájával foglalkoztak. Midőn Göppert a nyír¬ 
éé az égerfák virágainak fosszil maradványait fölfedezte, a tudós világ 
kételylyel fogadta az új és meglepő hírt és GöppER’rnek a német természet- 
vizsgálók 1836. évi jénai vándorgyűlésére kellett a csodás dolgokat elvin¬ 
nie, hogy hitelt szerezzen érdekes fölfedezésének. Harmadkori flórákkal 
foglalkozó dolgozatai: «Die fossile Flóra von Schossnitz» és vDie Tertiar- 
flora von Schlesien»; ezeken kívül .Jáva fosszil flóráját is megismertette, 
egyszersmind azt a nevezetes tényt derítve ki, hogy a tropikus vidékek 
harmadkori flórája nem különbözik lényegesen a jelenleg élőtől. Göppert 
abból a fajok állandóságára következtetett; míg ellenkezőleg Heer később 
bebizonyította, hogy az éghajlati viszonyok ott korábban vették föl mai 
jellemöket mint a sarkokon és az ezek körül elterülő vidékeken. 
GöppERTnek a harmadkorra vonatkozó munkái között legnevezete¬ 
sebb a legutolsó, melyet 1883-ban a berlini tud. akadémia támogatása 
mellett és Menge A. barátjával együtt adott volt ki: a borostyánkő ős¬ 
növényeiről. 
Tudjuk, hogy a borostyánkő legnevezetesebb lelőhelye keleti Porosz- 
