TÁRSULATI ÜGYEK. 
40 
hogy míg némely lap egészen tiszta Fluorit, más lapok kezdenek behúzódni Calce- 
donnal és így előkészülő félben szemlélhetjük azokat a C'alcedon eltolási pseudomor- 
pliosákat Fluorit után, melyeket Trestyán vidékéről csaknem minden múzeum hír, 
és a melyeknél olykor a liexáeder csúcsain hasonló komhináczió szemlélhető, 
mint a kapniki ép Fluoritokon. E kék Calcedonok egyikén a tetrakishexaéder lát¬ 
ható a hexaéder élein, és így semmi kétség, hogy csakugyan Fluorit utánzóit 
alakjai, noha Trestyán közelebbi környékén ilyen összefüggés az eredeti és későbbi 
alak között mindeddig nem ismeretes. (Bővebben fogjuk közölni.) 
2. Dr. Both Samu, a lőcsei főreáliskola tanára, «„4 Magas-Tatra déli oldalá¬ 
nak hajdani jégárairól » tartott előadást. — Az előadó már több év óta tanul¬ 
mányozta a Tátra geológiai viszonyait és az utóbbi időben Both Márton iglói 
tanár társaságában különösen a hajdani jégárak (glecserek) nyomaira fordította 
figyelmét. Ilyen nyomok a különféle morénák, horzsolt felületek és sziklák, vándor¬ 
vagy jövevénykövek, gömbölyded hegydudorok, jellemző domborodások stb. A Tátra 
déli oldalának nagyobb völgyei sorában a fehérvízi, tarpataki, felkai, menguszfalvi, 
Mlinicza- és Ivoprova-völgyben akadtak ilyen nyomokra. Leggazdagabb a Fehérvíz 
völgye, hol gyönyörű homlok-, oldal- és alapmorénak találhatók. Ez a völgy külön¬ 
ben a vándorkövekre nézve is legtanúlságosabb, a mennyiben a baloldalán elterülő 
és üledékes kőzetekből álló Weidau fensíkon az oldal- és homlokmorénák egész 
sora van, melyeknek anyaga nagyobbára gránittörmelék. Ez a kőzet csak jégár 
hátán kerülhetett mai helyére, mivel eredő helyétől körülbelül 120 méter mély völgy 
által van elválasztva. Az a szép, félkörben lefutó dombsor, mely a Tarpatak völgyé¬ 
nek alsó végén látható — különösen a Tarajkától vagy a Rózamenedékháztól — 
hatalmas homlokmoréna. Hasonló áll azon legfelső dombsorról, mely a Csorbái-tó¬ 
hoz vezető út jobb oldalán húzódik el; és a Csorbai-tó medenczéjét alkotó gát sem 
egyéb mint a Mlinicza-jégár hatalmas morénája. — Egyáltalában mind azok a 
bástyaszerű kiemelkedések, melyek a Tátra völgyek alsó végén, vagy nem messze a 
völgyek nyílása előtt láthatók, jégáraknak köszönik eredetűket és valószínű, hogy 
a Tátra tövén elterülő lankás nagy fensík anyaga szintén a jég alatt vagy a jég 
hátán került le a magas hegytetőkről. (Az előadást a jelen füzet egész terjedelmé¬ 
ben közli.) 
Dr. Staub Móricz kiemelvén dr. Pioth Samu tanulmányainak fontosságát, 
fölhívja a szakülés figyelmét dr. Partsch boroszlói tanárnak 1882-ben. «Die Glet- 
scher dér Vorzeit in den Karpathen und den Mittelgebirgen DentscJdands» czímű 
könyvére, melyben nemcsak mind az kritikailag föl van véve, a mit a kérdésben 
Partsch előtt más tudósok közöltek, hanem egyszersmind (legalább úgy látszik) 
kimerítőleg van a szóban levő tünemény is tárgyalva. Ezek folytán arra kéri Staub 
az előadót, szíveskedjék az iránt nyilatkozni, hogy milyen állást foglal el Partsch 
könyvével szemben. E nyilatkozatot annál inkább szükségesnek tartja, minthogy 
Partsch érdekes könyvének megírásánál a többi között a lengyel publikácziókat — 
noha a lengyel nyelvet nem bírja — a legaggályosabb lelkiismeretességgel fölhasz¬ 
nálta ; a magyar nyelven megjelent közleményekre nézve azonban ezt a lelki- 
ismeretes eljárást a maga részéről nem találta szükségesnek. 
Dr. Pioth Samu a felszólaló kívánságának jó eleve megfelelt, mert értekezésé¬ 
nek bevezető részében, melyet azonban a szakülésen időkimélés okáért nem 
adott volt elő, elég bőven szólott Partsch könyvéről, a saját álláspontját is 
Földtaui Közlöny. XV. köt. 1885. 4 
