14 
DR. ROTH SAMU. 
a nagyobb tömbök; a lakj ok többnyire szabálytalan, éleik sokszor még 
elég épek. A mészkövet számos feltűnő nagy szikla képviseli, de azért van 
elég kisebb darab is. A mészkőpéldányok többnyire gömbölydedek. Mind 
ezen törmelék a völgy hátsó részeiből került mostani helyére és ásványi 
minőségiik igen világosan mutatja eredeti helyüket. A Fehérviz völgye 
ugyanis jobb oldalán gránitból és baloldalán üledékes kő/etekből áll; az 
utóbbiak sorában legalul van diaszkorbeli quarczitos és vereses szinti 
homokkő, melyből a Stösschen éjszaki része, továbbá a Réniás egész 
tömege, a Weidau alja, a Fehértó medenczéjének déli szegélye, azután 
ugyanazon medencze éjszaknyugati oldala és a Durlaberg egy része áll. E 
homokkő fedőjét triaszkorbeli mészkő képezi, mely a Frankén táján fel¬ 
bukkanva a Fehértó medenczéjének éjszaki oldalán elhűzódó hegyeket és 
részben a Durlsberget is alkotja. A Mészárszék tövében szintén több helyen 
szálban látható ez a mészkő. E felett homokos márga következik és ennek 
a fedője ismét mészkő, melyből a völgy éjszaki hegysorának kopár gerin- 
czei állanak. 
A Fehérfal a hegység előtt elterülő fensik felé meredeken végződik, 
hátrafelé pedig oldalmorénába megyen át, mely a völgy bal oldalán a 
patak víztükrétől 40—50 m. magasságban húzódik el és egy helyen át van 
törve a Stösschentől jövő mellekvölgyecske által. Ez az oídalmoréna is 
a völgy fele több helyen annyira meredek, hogy laza törmelékén kopár 
felületek támadnak. A hegyoldaltól e moréna gerincze 3— 4 m.-nyi magas¬ 
ságig emelkedik egyes helyeken. A morénát alkotó kőzetekhez hasonlókat 
azonban még feljebb a hegyoldalon is lehet találni. Az oldalmorénát 
áttörő első mellékvölgyben felfelé haladva gránitsziklákat, kevés quarczitot 
és itt-ott mészkövet is láttam és Róth M. a Fehérfal felett még 1200 m. 
magasságban mészkő-darabokat talált. A jövevényköveknek ezen elterje¬ 
dése a jégárnak egykori nagyságáról tesz tanúságot. 
Az oldalmorénáknak még szebb példája látható egy kissé feljebb a 
völgy jobb oldalán. Ez a Morgásnak messzire látható vízmosása közelében 
közel 1400 m. absolut magasságban és körülbelül 150 m.-nyíre kezdődik 
a völgy alja felett és nagyjában a hegyoldal kanyarulatait követve hatalmas 
gát alakjában közel 1 km.-nyi távolságra húzódik lefelé. 
Oly helyeken, hol erős beszögellés van a hegyoldalban, a moréna 
nem teszen oly erős kanyarulatot, minek következtében a moréna és a 
hegy lejtője között gyakran többé-kevésbbé terjedelmes térség marad. A 
moréna magassága kezdetben 10—12 m., lefelé azonban mindinkább apad 
es alsó végén már alig teszen I m.-t; szélessége 100—30 m. között válta¬ 
kozik, aránylag legszélesebb alsó végén, esése valamivel nagyobb fokú, 
mint a völgy aljáé, a mit egyrészt a jégárnak az olvadás következtében tör¬ 
tént apadásának, másrészt és főleg a völgynek e tájon való kiszélesedésének 
kell tulajdonítani. A moréna anyaga majdnem kizárólag gránit, alsó végén 
