SZONTAGH TAMAS. 
112 
Ez ideig főképen a kristályos palák, de különösen a Gneiszek Biotit- 
jában észleltek csak hasonló interpositiókat, melyek azonban rendesen 
másodlagos kepződésűeknek bizonyultak. Különösen említést tesznek erről : 
■J. Zirkel. Die Zusammensetzung des Kersantons. Bericht d. k. Sachs. 
Gesellsch. d. Wissenschaften, 1875, pag. 202. 
1870. -J. Zirkel. Mikroscopical Petrography. Washington, 1876, 
pag. 15. 
1878. E. Kalkowsky. Zeitschr. d. d. geolog. G. 1876, pag. 701. Gneiss- 
formation des Eulengebirges. 
1881. Cross C. W. Tschermak Miner. u. Petr. Mitth. Bd III. pag. 
371—372. 
1881. J. Sandberger. Neues Jalirb. f. Miner. G. u. P. I. pag. 258. 
1881. -J. Becke. Tschermak, Min. u. Petrogr. Mitth. Bd IY. pag. 285. 
1882. H. Gylling. Geol. Foreningensi Stockholm. Förhandl. Nr. 74. 
Yol. VI. H. 4. 
1882. -J. Sandberger. Neues Jahrb. f. Miner. G. u. P. II. pag. 192. 
1883. Max Hollrung. Untersuchungen über den Kubellan. Tscher¬ 
mak, Miner. und P. Mittheil. Bnd. V. Heft IY. 
1883. Georg H. Williams. Die Eruptivgesteine dér Gegend von Try- 
berg in Schwarzwald. Neues -Jalirb. für Miner. G. u. P. pag. 617. 
A magyar petrograíiai irodalomban tudtommal senki sem ismertetett 
ilyíéle Biotit interpositiókat. 
Hollrung Poibellan interpositiói valószínűleg a Biotit elváltozása 
folytán keletkeztek. Ezek csak kurta egyénkekben sorakoznak egymáshoz. 
Williams Biotit interpositiói azonban majdnem teljesen hasonlítanak a 
leírt Magurai, Hrinyovai Zsjárihoz, csak hogy itt ezek nagyobb egyénekben 
fordulnak elő. 
A Magnesia csillám többé-kevésbbé liexagonos táblácskákban néha 
szabálytalan alakú lemezkekben fordúl elő és tetemes vastagságot is ér el. 
Tschermak után a c = oP; b — ooí oo és az m = oo P lapoknak felel 
meg. Az optikai tengelyek síkja a be éllel párhuzamos. A csillám zöldes 
vagy tombakbarna és teljesen ép. Ellenkező esetben t. i. a mállásban levő 
Biotitban a zárványok teljesen eltűnnek, vagy csak szórványosan láthatók 
meg. Valószínű tehát, hogy ezen zárványok a bezáró kőzettel egy időben 
keletkeztek. 
Kis nagyításnál egy oP irányban hasított lapocskán, vagy a csiszolat¬ 
ban is, mint három felette éles egymást 60°, illetőleg 120° alatt metsző 
sötét vonalrendszerek tűnnek elő. Az egyes vonalak oly sűrűn fűződnek 
egymáshoz és szelik egymást, hogy a különben elég vékony lemezkét 
néha egészen sötétté teszik. Ezek a zárványok mindig a oP irányában 
fekszenek. 
Felette vékony lemezkéknél és igen nagy nagyításnál arról győződ- 
