124 
DR. SCHAFARZIK FERENCZ. 
hogy indokoltnak tartom, egész terjedelmében való közlését. Tartalma a 
következő. 
((Zágráb, 1884 május 6-án. F. é. márczius 25-ón egy igen hiányos 
sürgönyt vettünk egy a megelőző napon Diakovártt beállott igen heves 
földrengésről. Márczius 26-án vevém azon parancsot, hogy a rengés terü¬ 
letére utazzam, mit következő nap teljesiték is, úgy hogy 27-én 9 órakor 
reggel már Diakovártt voltam. (Nyilvánvaló, hogy itt egy tollbiba forog 
fen, s hogy a tanár úr megérkezése valóban csak márczius 28-án 9 órakor 
reggel történt.) 
A földrengés hatásai Diakovártt sokkal kevésbbé voltak feltűnők, mint 
annak idején (1880-ban) Zágrábban; csak a régi vastagfalú épületek szen¬ 
vedtek némileg, s megjegyzendő, hogy a legtöbb repedés régi volt, a melyeket 
előző földrengések okoztak, minthogy Diakovár és környéke egy kis, de 
azért igen tevékeny rengési területet képeznek. így találtam hatalmas 
repedezéseket a püspöki palotában, a melyek csak tökéletlenül voltak 
elvakolva, valamint a ternavai templomban is Diákovárról DNy-ra. 
A bolthajtások régi repedései többnyire tölgyfaékekkel voltak kiékelve. 
Az utolsó földrengés alkalmával igen sok ilyen faék esett ki e régi repedé¬ 
sekből, a nélkül, hogy a boltivek bedőltek volna, figyelmeztető intés az 
építészeknek, hogy mit érhet az efféle faékelés későbbi rengesek alkalmával. 
A lökés irányát Diakovártt különböző egyenek más-másképen jelentet¬ 
ték. A kevésbbé műveltek kézzel mutatták meg azon irányt, a lionnét a 
moraj és a rengés jött, s midőn tájolómat oda irányítottam, kitűnt, hogy a 
lökés DNy-ról jöhetett. A miveltebbek valószínűleg azon eszméből indul¬ 
ván ki, hogy a lökés csakis a nyugat-szlavóniai hegységből jöhetett, a lökés 
irányát Ny-K-inek mondották. A lökésirány ama egyetlen kétségbevonhatat¬ 
lan bizonyítéka, a szabadon leeső tárgyak iránya inkább a kevésbbé művel¬ 
teknek adott igazat, s általában constatálbatom, hogy az ő vallomásaik más 
tekintetben is mindig a hitelesebbek voltak. A diakovári székesegyház 
égjük kisebb tornyáról körülbelül 20 m. magasságból egészen szabadon 
esett le a kőrózsa oly erővel, hogy a talajban egy kis gödröt hagyott hátra, 
a melyből megérkezésemkor a szétzúzott kőzet már eltávolíttatott, de azért 
még meghatározhattam a lökés irányát 15 h 7° tői 3 h 7° felé, tehát csaknem 
egyenesen DNy-ról EK-re. A földrengés tartamát utólagosan 7 m. perezre 
állapíthattam meg. 
A diákovári földrengést sokak által látott fénytünemény kisérte *, s 
a különböző vallomásokat mind hihetőknek találtam. Ezen körülmény 
valamint a sajátságos hangtünemény okozhatták azon rettenetes félelmet, 
a mely a rengés nagyságával nem állott semmiféle arányban. 
Mi a különböző lökések időmeghatározásait illeti, úgy egy igen nehe- 
* Dr. Hegedüsevics jelentése szerint a fénytünemény megelőzte a földrengést. 
