138 
RÖVID KÖZLEMÉNYEK. 
tekből vagy kristályos palákból áll-e, mint a hegyvidék, a melyhez tartozik, 
a mire némi joggal már a priori is lehetett következtelni. (Y. ö. Posewitz 
értekezését Borneo földtani viszonyairól. Földtani Intézet Évkönyve, VI. 
kötet 4 füzet. 1882.) Szándékom volt egyszersmind erről az oromól a kör¬ 
nyező dombvidék fölött kissé körültekinteni és reménylettem, hogy Borneo 
középponti hegységét is megláthatom, a melyre a bennszülöttek nyilatko¬ 
zata szerint erről az oromról szép kilátás nyílik. Elhatároztuk, tehát, hogy 
megmászszuk az ormot. Ösvényt készíttettünk az oromig s nehány barátom¬ 
mal neki indultunk, hogy megtesziik az érdekes utat, a melyet ellőttünk 
még csak egy európai tett meg, dr. Schwaner a negyvenes években. 
Az út első részét belföldi csónakon tettük meg, azután gyalog foly¬ 
tattuk, mig csak a meredek hágón a hegyhátat s végre az ormot el nem 
értük. Szálban álló kőzetet csak két helyen találtunk, de oly mállottat, 
hogy mivoltát nem lehetett biztosan felismerni. A hegytetőn azonban nagy 
csalódás várt bennünket, mert bennszülött megbizottaink igen kevés fát 
vágtak ki s ennélfogva a kilátás ugyancsak el volt előliünk zárva. Azzal 
kárpótoltuk magunkat, hogy a hatalmas faórjásokban s a reájuk kapasz¬ 
kodó remek kúszónövényekben gyönyörködtünk. A hol a fák koronája 
között itt-ott egy-egy kis rés nyílott, megpillanthattuk a szomszédos domb¬ 
sorok egyikét vagy másikát, de áttekintésről szó sem lehetett, a középponti 
hegység meglátásáról pedig végképen le kellett mondanunk. Bennszülött 
megbizottaink magyarán mondva megcsaltak bennünket. 
Kirándulásunknak azonban mégis volt némi hszna. Egyik oromról a 
másikra haladva, kiderült, hogy a különben is keskeny hegyhát ÉNy-felé 
meredeken vágódik el, mintha törési vonalat képezne. A hegyháton talál¬ 
ható kőzetek igen mállottak s a tüzetesebb vizsgálatra alkalmatlanok 
voltak: megbíztam tehát a bennszülötteket, hogy ássanak mély gödröket 
s hozzanak belőlük épebb kőzeteket, a mit csakugyan meg is tettek. Az 
ilymódon birtokomba jutott kőzeteken két fele módosulatot lehet fölismerni, 
durvábbat és finomabbat, de mind a kettő igen mállott, ámbár állítólag egy 
méternél mélyebb gödrökből törettek ki. — A durvább középszemű kőzet 
számos kvarcz szemecskéből áll, közbe földpátokkal (a miáltal kissé por- 
phyrszerűvé válik) és egy látszólag vasoxydhydráttá változott ásványból, 
melynek kristályalakjai csak nyomokban maradtak meg: amphiból vagy 
csillám, vagy talán mind a kettő. Ez a kőzet annyira morzsolódott, hogy 
vékony csiszolatot nem lehetett belőle készíteni. — A finomszemű kőzet 
valamivel épebb. Makroskóposan kvarczszemecskéket, homályos fehéres 
részecskéket (földpát ?), továbbá egy előbbi ásvány üregeit és egy ponto¬ 
sabban meg nem határozható ásvány elszórt apró feketés, erősen fénylő 
kristály lapjait. Ebből vékonycsiszolatok is készültek. (Részletesebb lerírá- 
sát 1. az id. 78—79 11.) 
Ha e kőzetet a gránitokhoz sorozom, ez a meghatározás csak előle- 
