IRODALOM. 
149 
nulmánvokat, valami könnyű olvasató alakban nem leliet tárgyalni, de épp azért a 
kidolgozásra és csoportosításra, általában az anyag könnyű áttekinthetéséreés hasz¬ 
nálhatóságára kell gondot fordítani. De mindezeket dr. Eoth Samu úr dolgozatában 
hiában keressük. Találunk azonban helyettök alapgondolat, rendszeresség és követ¬ 
kezetesség hiányát, az ismétlések szakadatlan lánczolatát, sok helyen érthetetlensé- 
get és szószaporítást. 
Nehogy azonban a szerző azzal vádolhasson, hogy alap nélkül beszélek, pil¬ 
lantsunk be dolgozatába s lássuk, mi kifogásolni való van benne. 
A szerző a bevezetés végén azt mondja, hogy a kőzetek leírásánál.... földrajzi 
tekintetben több alcsoportot fog megkülönböztetni. De csoportosítása voltaképen 
csak a lelőhelyek vidékeit foglalja össze. 
Az első vidéken, «A) Az Eperjestől északra eső hegyek trachytjai » — szerző 
szerint a következő kőzetek fordulnak elő : 1. amphibol-trachyt, de augit is van benne, 
2. amphibol-augit-trachyt, 3. amphibol-trachyt, de augit is van benne, 4-. amphibol- 
trachyt, szintén augiital, 5. gránáttartalmú amphibol-trachyt, hihetőleg ebben is 
van augit, 6. amphibol-trachyt augittal, 7. szintén ilyen és 8. amphibol-trachyt- 
Tehát e vidéken szerző szerint uralkodó az amphibol-trachyt (7-szer van leírva) és 
csak nagyon alárendelt az amphibol-augit-trachyt (egyszer íratott le.) De miután a 
szerző 7 kőzetnél kimutatta az amphibol mellett az augitot is, tehát éppen megfor¬ 
dítva uralkodó az amphibol-augit-tracliyt (andesit) és nagyon alárendelt az amphi¬ 
bol-trachyt (andesit.) 
A második vidékről. — B) Eperjes és Dubnik közti, trachytok — 27 trachytos 
kőzet íratott le külön-külön, melyek közül dr. Roth Samu úr szerint 10 dh amphi¬ 
bol-trachyt, 15 db. augit-trachyt, 1 db. biotit-trachyt és egy opálos-trachyt. A leirá- 
gosítások nemcsak a két félre, de reánk objectiv megfigyelőkre is hasznosak lehet¬ 
nek végeredményeikben. — De a midőn ezzel a szabad vita sorompóit számukra 
megnyitjuk, tartozunk egy kijelentéssel. Igaz, hogy a legújabb petrographiai irodalom 
már nem követi a kőzetek leírásában azt a nyomról-nyomra haladó és kutató modort 
s inkább összefoglalva, a részletek ismétlése nélkül közli az eredményeket; de igaz 
az is, hogy még igen kevéssel ezelőtt, a petrographiai mikroskopia első szakában, az 
a modor közkeletű és közhasználatú volt az egész irodalomban, s egészen még ma 
sem enyészett el. Távoleső vidékek kevéssé vagy épen nem ismert kőzeteit a szerzők 
ma is sokkal részletesebben írják le, mint azokat, a melyeknek jelleme már eléggé 
tisztázva van az irodalomban. Az ismétlések elhagyására s az eredmények rövid 
átnózetes összefoglalására az ügy érdeke vezette a szerzőket; mert bármily fiatal is 
még a górcsövi kőzettan, mai napság már annyira megizmosodott s oly tetemes ered¬ 
ményeket gyűjtött össze és mutatott ki, hogy mindenki a saját érdekében is cselek¬ 
szik, ha vizsgálatainak eredményeit mentői rövidebben s mentői világosabban foglalja 
össze, nehogy ellenkező esetben elvonja dolgozatát valódi rendeltetésétől. Ennek a 
tudatában eszmecserét folytattunk ama sziikebb körben, mely dolgozataival társula¬ 
tunk kebelében és folyóiratában szokott fellépni s teljes megegyezés jött létre arra 
nézve, hogy a régi modorral szakítani kell, és az ismétlések csak kivételes esetekben 
fordulhatnak elő, ha a dolog érdeme megkívánja. Ehhez a felfogáshoz maga Dr. Roth 
Samu tagtársunk is csatlakozott, legutóbbi Budapesten időzése alkalmával, s ő maga 
jelentette ki, mennyire sajnálja, hogy már az eperjes-tokaji kőzeteket tárgyazó érte¬ 
kezésében is a modernebb utat nem követte. Szolgáljon ennek a kijelentése tisztelt 
tagtársunk védelmére. Szerkó 
