LÓCZY LAJOS FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
257 
között keletkezési folytonosságára szabad következtetni. Hasonlót hirdetnek 
a Livorsca csúcs és Patu-Talhanului északi oldalairól följegyzett adataim. 
Ez ellentétben áll azon diskordáns telepedéssel, melyet két képződ¬ 
mény közt a kuvini és a kovaszinezi árkokban megfigyeltem. 
Abban a nagy Diorit-Granitit tömegben, mely a régi üledékekkel min¬ 
denütt dél felől érintkezik, az érintkezési határ közelében több izolált «grau- 
wackew részlet van a Diorit közé ékelve. A Tornya csúcson levő arkozárólmár 
a múlt évi jelentésben is megemlékeztem, az idén a paulis-világosi gerincz- 
nek mentén több helyen találtam kicsiny «grauwaeke» foltokra, úgymint: 
a Kecskésen, a Magúra és a La Coliba ovaina nevű csúcsokon. Nagyobb távol¬ 
ságra esik a vonulattól a Hotarel Biserici gerinczen a Cioca Ursului és Cioca 
Arilor közt lévő quarczithomokkő és agyagpalából álló hosszú foszlány. 
A Kladovitia völgy felső részében és a Cioca Nemtiului csúcson is 
nagyobb részletek vannak a Diorit által a grauwacke fővonulatától elkülönítve. 
Mind e helyeken azt észleltem, hogy a Diorit az agyagpala és quarczit- 
homokkőrótegek közt intrusiv jellemű, valamint hogy a Granitit is szét¬ 
ágazik bennük. 
Az intrusiok közelében a kőzet tetemesen el van változtatva. Nevezete¬ 
sen a Diorit az agyagpalát keményre, mikrokristályossá, vagy aphanitossá 
változtatta; benne a Diorit-tömzsök és telérek közelében sűrűn lépnek fel az 
Epidot-csomók és Epidot-kristálykákkal bélelt üregecskék. 
A hol viszont a quarczithomokkő padokat granitit-apofizák ágazzák be, 
példáúl a Tornya csúcs keleti oldalán, úgy szintén a Livorsca, Piatra alba 
gerinczen, a Cioca lui Adam-on és a Cioca Ursului táján, ott az üledékes 
arkoza kristályos külsejűvé válik, úgy hogy a Granitit és az elváltozott quarczit 
között éles határt vonni nem lehet; sőt a Tornya csúcson azt sem dönthet¬ 
tem el, vájjon az a nagyszemű ikerföldpátos kőzet, melyet ott találtam, a 
Granititnak módosulata-e, avagy az arkozában keletkezett a metamorfizmus 
következtében. 
Az a megfigyelésem, hogy a grauwacke-képződmény határa a Diorit 
felé elmosódott, maga is bizonyítékául szolgál annak, miszerint a Diorit- 
Granitit kitörései által okozott kontakt-metamorfizmus hevesen működött az 
érintkezés mentén. 
A Sólymos és Milova közti határon egyesülő Valea-Jernova és Valea- 
Jernovitia völgyek a phyllitek mellett az agyagpalának is egy nagyobb fosz¬ 
lányát tárják fel. 
A két képződmény konkordáns állásban van egymással és fokozatos 
átmenet látható a kettő közt, úgy, hogy e helyen a képződési folytonosságnak 
a phyllitet és a grauwackét illetőleg egy újabb bizonyítéka van. 
Ez évben sem sikerült gondos figyelésem daczára a szóban levő kép¬ 
ződményben szerves maradványok nyomára akadni. 
Minden negatív eredmény ellenére, melyet a még oly gondos adat- 
