268 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
Diploctenium lunatum, Brugiére. 
példányai. A finomabb anyagú es világosabb szmű kőzetből nehány Echi- 
nida (Spatangida) valamint egy-egy Icanotia és Gervillia lenyomatát sikerült 
gyűjtenem. 
A diluviális lerakódások, melyekben Lóczy kétféle képződményt 
különböztet meg, kevés kivétellel az egész lippai hegy és a tőle délre és dél¬ 
nyugatra fekvő terület felszínét elborítják. Nemely helyen közvetlenül a 
régebbi, rétegzett durva kavics kerül a fölszínre, másutt óriási, a jégárak 
működésére emlékeztető tömbök vad rendetlenségben borítják a diluviális 
terrasz szakadékos talaját, de az enyhe lejtésű dombhátakat és oldalakat, 
valamint a sík területet is legmesszebbre a fiatalabb babérczes sárga agyag 
rétégéi takarják. E retegek háborítatlan fekvését szépen előtünteti a követ¬ 
kező átmetszet, melyet a várostól DK felé vonuló és kanyargó nagy, szaka¬ 
dékos vízmosásban találtam föltárva. 
Legfölül a fiatalabb, diluviális sárga agyag, melynek fölü- 
letét a babércz szemei bőven tarkítják... .. . 3 méter 
Erre mintegy 2 méter vastagon apróbb, legömbölyített 
kavicsokból álló réteg következik s ehhez csatlakozik alantabb 
kisebb-nagyobb gránit, diorit, quarcz és phyllit-tömbök halmaza, 
a melyek között legkivált a gránit igen erősen elmállott ... ... 1' « 
Sárgás, finomszemű agyag ... ... 0*3 « 
Hamvas szürke agyag (alsó határa nem látható) ... ... 1*5 « 
E hamvas szürke réteg alatt egy más feltárásban finom szemű, világos 
sárga gosau-homokkő következett. 
A lippai Kalváriahegy sárga diluviális agyagát az északnyugoti 
oldalon erősen bányászszák, főkép válykot és téglát készítvén belőle. Ebben 
az agyagban, mely egy helyen 10 méter magasságú meredek fallá van 
leásva, igen sok, a löszbábokhoz hasonló márga-concretio található, melyek¬ 
nek belseje össze vissza repedezett és lireges, külseje elsimült, kissé meszes. 
E bizarr alakokat és kisebb-nagyobb gumókat képező concretiók még 8—10 
méter mélységű részekben is előfordulnak, a hol gyakran emberfej nagy¬ 
ságú, de sőt még annál is sokkal nagyobb gömbökben fordulnak elő. 
Lippától délre az ifjabb diluvium rétegei vastagon és nagy területen 
elbontják a felszínt. A fürdő felé vezető úton azonban, a szőlők alját 
beszegö sekély árokban egy helyen a sárga és apró quarczszemekkel 
kevert igen durva congéria-homok bukkan ki a diluvium alól. Ugyanez a 
jelenség ismétlődik azon a domboldalon, a melyre a kúton és a nagy 
kereszten túl jobbra letérő mellékuton, a szőlők felé haladva juthatunk 
el. E két ponton kívül a congeria-rétegek kibukkanásával nem találkoztam. 
A várostól délre eső fürdő, illetőleg savanyúvizes kút szintén diluviális tala¬ 
jon fekszik, melynek feküjét alkalmasint az egy pár öl mélységben elérhető 
durva congeria-homok, s ez alatt congeria-agyag képezi. 
