FETHŐ GYULA FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
269 
Maga a savanyú kút csekély jelentőségű. Környezetének geológiai 
-viszonyai, vizének csekély szénsavtartalma s a kútnak új helyen, a régi 
eldugult kúttól nehány ölnyire történt kiásatása után Ítélve, még az sem 
bizonyos, hogy csakugyan felszálló forrás-e ? 
Az odvos-konopi krétaterületvöl legelőször Wolf H. közölt adatokat 
(Verhandlungen dér k. k. geolog. Reichsanst. 1860. pag. 113), később 
Dr. Hofmann Károly úr gyűjtéseit Schlönbach határozta meg és ismertette 
(Ugyanott 1867. pag. 294 és 1868. pag. 37); de részletesebb tanulmányokat 
csak Lóczy tett e vidéken 1875-ik évi kirándulásai alkalmával (Földtani 
Közlöny 1876. VI. pag. 95), midőn több előbb nem ismert kővületlelö- 
helyet is fedezett fel. 
A milovai határtól kezdve Odvoson és Konopon keresztül ez utóbbi 
helynek a Berzovával határos utolsó (Kalécsi) völgyéig a krétaképződmé¬ 
nyek mindenütt követhetők a mint egy keskeny zónában ÉK-i csapással 
haladva ki-kibukkannak a diluviális (a legtöbb helyen babérczes) agyag¬ 
takaró alól. 
Az alaphegységet itt is mindenütt a phyllit képezi, mely hatalmas 
tömegeket alkot a felszínen s csak legkisebb része az, a mit a krétarétegek 
elfoglalnak és még csekélyebbek benne azok a pontok, a melyekben a 
diorit-kitörések mutatkoznak. így Konopon a fővölgy (Yale Konopului vagy 
Szatului) torkolatába kinyúló kicsiny, önálló kúp, melyet Sokicza de la 
Basuleszkunak neveznek. Keleti és kelet-déli oldalán mállott diorit töre¬ 
dezik le, míg északi és főleg nyugoti oldalán, a honnan mintegy 20 évvel 
ezelőtt a vasútépítéshez már 15—20 méter alapszélességű tömeget elhord¬ 
ták, a kőzet egészen friss állapotban található. Hasonló diorit-kitörések 
találhatók a phyllitben a Cioka petriloru déli oldalán az erdőben a Sokicza 
de la Birtuluitól kiindulva, valamint az Aranyesu cél maré patak menté¬ 
ben a Cioka Urtroi keleti lejtőjének tövében. 
Igen sok helyen találni a phyllitben bizonyos érdes quarczitot közbe¬ 
helyezkedve, mely friss állapotban világos szürke, míg ha kissé mállásnak 
indult, a benne levő temérdek magnetit szemecskék oxydatiója következ¬ 
tében egészen sárga színűvé változik át. Ez a quarczit a phyllitnek 
minden mozdulatát követte, s a hol a phyllit erősebben meggyűrő- 
dött, a mi itt szerfölött gyakori jelenség, majd mindig találunk benne 
vele együtt a legszeszélyesebb alakokban meggyürődött, efféle quar¬ 
czit rétegeket is, hurkokat képezve és helyenként merőlegesen felállítva, 
de sőt rögekké szétmorzsolva is. A hol a phyllitből már tetemesebb töme¬ 
gek mállottak el, nyomait mindenfelé óriási nagyságú fehér quarcztömbök 
jelzik a felszínen, melyek legnagyobbja, a mintegy 62—70 köbméter nagy¬ 
ságú Jolánkő, a Jeruga Tomi nevű patakban található, mely a Petrára 
-zöméből indulva ki a kalécsi patakba szakad. 
A kréta-systéma legidősebb képződményei azok a barna és vörö- 
