274 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
megtisztította, a zala-apátliii könyvtár egyik mellékhelyiségében őrizte; a 
mi által méltó részese lett hálánknak és tiszteletünknek, a melylyel neki 
ep úgy mint az időközben elhunyt b. e. apátúrnak őszinte szívvel adózunk. 
Miután a gyűjteményt megtekintettem s annak fölötte becses voltáról 
meggyőződtem, első gondom az volt, hogy ha már intézetünk tényleg birto¬ 
kába nem juthat is e becses tárgyaknak, legalább tanúlmányozás, meg¬ 
határozás és esetleg feldolgozás vegett hozhassam magammal Budapestre, 
a földtani intézetbe. E szándékomnak Modrovits apátúr, a ki mélyen 
átérezte a gyűjtemény tudományos jelentőségét, semmi akadályt sem gördí¬ 
tett elebe, csupán a Convictus engedőimét óhajtotta előbb kikérni, a mi 
megtörténvén, julius 1-én átvettem a 155 darabból álló gyűjteményt, mely 
legnagyobbrészt egyes Hipparion-fogakból és szárcsont-töredékekből állott, 
de azonkívül nehány igen becses és ritka példányt is foglalt magában, a 
mint alább majd különösen is megemlítem. A mit azonban akkor remény¬ 
leni is alig mertem, csakhamar bekövetkezett. Gróf Széchenyi Pál minisz¬ 
ter úr ő excellentiája felszólítására Modrovits apát úr az egész gyűjteményt 
a legnagyobb készséggel a földtani intézetnek ajándékozta. Miniszter úr ő 
excellentiája nyilvánosan köszönte meg a becses adományt, a magyarhoni 
földtani társulat pedig legelső őszi ülésén levelező tagsággal tisztelte meg 
a nemes lelkű főpapot, * kinek nagyrabecsülendő liberalitása folytán a tár¬ 
sulatnak s az intézetnek egyaránt egyik régóta táplált bő vágya teljesült. 
Megbizásom s az időközben kikért újabb engedély értelmében kuta¬ 
tásaimat Baltavárra is kiterjesztettem. A látottak varázsa sokkal élenkebben 
is hatott reám, semhogy meg ne tekintsem e maradékok lelőhelyét s meg 
ne győződjem róla: vájjon nem volnának-e Brunner és Frentz urak házá¬ 
ban s magában a községben még némely elmaradt példányok találhatók ? 
Erre az útra Brunner úr volt szíves elkísérni, úgy is mint a régi lelőhely¬ 
nek pontos ismerője. Készletben a czélba vett és gondosan átvizsgált 
helyeken nem találtunk semmit. De minthogy már a helyszínén voltam, a 
kínálkozó alkalmat felhasználva, egy délelőtt nehány emberrel próba-ása¬ 
tást tétettem. A helyi viszonyok miatt csak öt órán át ásathattam, minthogy 
a part és a sövény leszakadással fenyegetett bennünket s azonkívül idegen 
birtokban tettünk volna kárt. De ez a rövid idő is, bár számra csekély, de 
minőség tekintetében nem reménylett gazdag eredménynyel jutalmazott 
meg, mert találtam egy Hyaena állkapcsot 4 foggal, egy Rhinoceros fogát 
és calcaneumát, kérődzők fogait, mintegy 20 Hipparion-fog&t és nehány, 
többnyire töredékes csöves csontot. 
Ez az eredmeny szerfölött meglepő volt reám nézve ; mert a mióta 
dr. Kovács Gyula, a nemzeti muzeum ásvány-földtani osztályának volt 
* L. az 1884 november 5-ikén tartott választmányi ülés Jegyzőkönyvében. 
Földtani Közlöny XIV. köt. 572. lap. 
