PETHŐ GYULA, BALTAVÁR ŐSEMLŐSEIRÖL. 
279 
Szeptemberi gyűjtésem alkalmával két sokkal kisebb fogat is 
találtam, a melyek épen kicsinységöknél fogva szinte zavarba ejtettek, 
a melyek azonban szintén a Mastodon Pentelici fogai, tökéletesen 
hasonlók ama pikermii fiatal példányokéhoz s velők nagyságra nézve 
is megegyezők, a melyeket Gaudry az id. helyen, a XXIII. táblán mutat 
be. Kár, hogy az egyik példányon az első, a másodikon a harmadik 
haránthalom nagy része hiányzik. — Baltavárról eddig nem volt 
ismeretes. 
IV. Páros ujjúak. 
a) Kérődzők. 
6. HMadotherium Duvernoyi, (Gaudry et Lartet). Gaudry. Egy bal felső 
zápfog m 1., kevéssé használt, a gyökerekkel együtt (csak az egyik 
hiányzik), koronája sértetlen. Kén canon- töredék az alsó izületvéggel. 
Egy sértetlen astragalus, egy calcaneim. Valamennyi a szeptemberi 
gyűjtés eredménye. 
7. Tragocerus amaltlieus, (Roth et Wagner), Gaudry. Felső állcsontból 
való izolált fogak, az alsó állcsont több töredéke fogakkal együtt, 
melyekből az alsó fogazat teljesen összeállítható. Két szarvcsap töve- 
része. Egy astragalus. Példányaink kisebb részben az apátsági gyűj¬ 
teményből valók, legnagyobbrészt a szeptemberi ásatás eredményei. — 
Baltavárról ez a faj eddig nem volt ismeretes. 
8. Gazella brevicornis, (Roth et Wagner), Gaudry. (? Antilopé deperdita, 
Gervais). Számos szarvcsap, egy homlokcsont-töredék, szárcsont-töre- 
dék, állkapocs-töredék és egyes fogak. A baltavári csonttelep egyik 
leggyakoribb alakja. 
9. Cervus. Nehány állkapocsrészlet és izolált fog nagyon hasonlít a Cervits 
(Axis) Matheronis, Gervais, fogaihoz. A rendelkezésemre levő agancs- 
töredékek azonban kissé eltérnek Gervais fajától. Még feltűnőbben 
különböznek az én agancstöredékein Dames Cervus Pentelici- jétől,* a 
mennyiben a rózsatő aránylag kurtább mint aDAMESagancsain s a szem¬ 
bog szintén aránylag kevésbbé távol áll a rózsától. Ebben a tekintetben 
inkább a Cervus Matheronis-hoz közeledik. De az agancs teste aránylag 
sokkal vastagabb mint az idézett fajoké, kevésbbé hengerded és erősen 
redőzött. Erre a tulajdonságára nézve még leginkább a Cervus cusanus, 
Croizet et -Jobert, a gáncsához közeledik, melyet azonban csak W. Boyd 
* Dames W. volt az első, a ki Pikermiből, alig két évvel ezelőtt a legelső 
szarvas-agancsokat leírta s Cervus Pentelici néven megismertette. «Hirsche und 
Máuse von Pikermi in Attica.» Zeitschr. derDeutschen geolog. Gesellsch. XXXV. Bnd. 
1883., pag. 92. 
