PETHŐ GYULA, BALTAVÁR ŐSEMLÖSEIRÖL. 
281 
vár ősfaunájában. Mind a két példány az apátsági gyűjteményből 
való. Az újabb gyűjtések közt e fajnak semmi nyoma. 
VI. Páratlan ujjúak. 
12. Rhinoceros pachygnathus, Wagner. Egy jobboldali állkapocs-töredék 
4 foggal pm 4, ml, m 2, ni 3; egy kisebb állkapocs-töredék két 
tejfoggal es tíz izolált fog részint az állkapocsból, részint a felső áll¬ 
csontból, a melyeknek egy része azonban igen fogyatékos és törede¬ 
zett. Mindenesetre meglepő, hogy az apátsági gyűjteményben, mely 
még a régi telepből került ki, egyetlen egy Rinoceros-fog sem volt, s 
csupán egy pár csöves csont töredék és izületvég bizonyította a nem 
előfordulását. Valamennyi fog egy teljesen ép calcaneummal együtt 
júliusi és szeptemberi gyűjtéseim eredménye. 
13. Hippcirion gracile (Christol), Kaup. Gyűjteményünknek legnagyobb 
r észét Hipparion-maradékot képezik, állkapocs- és felső állcsont-töre¬ 
dékek, bár közöttük egy sincs, mely a teljes fogsort magában foglalná. 
200-nál több izolált fog (köztük számos igen ép, de sok töredékes is), 
metacarpus- és metatarsus-csontok (egészen ép csak 4 darab, a többi 
töredék), astragalus, calcaneum és szárcsontok töredékei. A baltavári 
lelőhelynek leggyakoribb alakja. A fogak különböző nagysága és 
zománczlemezeinek meglepően különböző redőzése több varietásra 
enged következtetni. 
E névsort átpillantva, legott észreveszszük, hogy a magy. kir. földtani 
intézet gyűjteménye alapján a Dinotherium és Rhinoceros faja is jól meg¬ 
határozható, a mi eddig nem volt lehetséges; továbbá, hogy a következő 
5 faj, ú. m. 
Mesopithecus Pentelici, 
Mustodon Pentelici, 
Tragocerus amalthens, 
Cervus (aff. Matheronis), 
Ca licotherium Ba Itavárensis 
eddigelé nem volt ismeretes a baltavári lelőhelyről. De legott észre vesz- 
szük azt is, hogy a felsorolt tizenhárom faj valamennyi egykorú lelőhely 
faunája között leginkább a görögországi Pikermi faunájával egyezik meg; 
azután a francziaországi Mont Léberon (départ. Vaucluse) faunája áll 
hozzá legközelebb, sőt nehány alak hiányát leszámítva meglehetősen 
egyezik is vele ; a spanyolországi Concud 5 faja Baltaváron is mind elő¬ 
fordul. Míg ellenben Eppelsheim faunája, bár sokban egyező, mégis vala¬ 
mennyi között leginkább elüt tőle. Minthogy e rövid jelentés keretében 
nem bocsátkozhatunk bővebb fejtegetésekbe, a baltavárival azonos vagy 
Földtani Közlöny, XV. köt. 1885. 19 
