PETHŐ GYULA, BALTAVÁR ŐSEJILŐSEIRŐL. 
2S3 
* 
közel egykorú emlősfaunák összehasonlító áttekintését az ide csatolt táblá¬ 
zatban foglaltuk össze. (L. a megelőző lapon.) 
A csontok és fogak minőségét tekintve sajnálattal kell kiemelnem, 
hogy nem található köztük egyetlen egy ép állkapocs, de meg egy teljes 
fogsor sem, a fogak legtöbbnyire egyenként, ritkábban kettesevei és hár- 
mas-negyesével fordulnak elő, legnagyobb ritkaság az a két ötös Hipparion- 
fogsor, mely még a régi gyűjtésekből került. A fogak között igen sok meg 
van rongálva, úgy hogy a levegőn csakhamar szétpereg (szétpizlik, a mint 
a munkások magukat kifejeztek). A csontok között szintén nagy ritkaság 
a tökéletesen ép, csak néhány lábközépcsont, astragalus és calcaneum van 
teljesen sértetlen állapotban. A bordáknak, csigolyáknak és koponyacson¬ 
toknak csak némi nyomai találhatók. A csöves csontok és a lapoczkák 
igen töredezettek s a számos csontforgács azt bizonyítja, hogy a baltavári 
csonttelepet távolibb helyről, sok hányatás után hordták és sodorták össze 
a víz hullámai. Némely csöves csontok töredéken afféle nyomok mutat¬ 
koznak, mintha ragadozó állatok rágták volna le róluk a húst. 
A csonttartalmú réteg világos vagy sötét rozsdasárga, de némely 
helyen egészen fekete homok. Vastagsága eleinte elerte az egy métert, de 
később, a mint a partoldalban mind alább bukott, úgy hogy a felszíntől 
már 4—5 méter magasság választotta el, hirtelen megvekonyodott s mint¬ 
egy kiekúlve a környező homokrétegben egészen elenyészett. 
19* 
