286 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
úgy hogy egészben véve meglehetősen bonyolódott hegyszerkezeti viszonyokra 
lehet következtetni, a mi ezen őshegységnek többszörösen ismétlődött emel¬ 
kedése és sülyedése mellett szól. Az így felépített hegység boltozatát az 
ótertistr rétegek egykori leplének hátramaradt, s többé kevésbé elszigetelt, 
rongyai födik mindazon helyeken, hol a víz elmosó hatásától óva maradtak. 
Az ó-tertiaer rétegek ennélfogva itten nem támaszkodnak a kristályos pala¬ 
hegység szeléhez, hanem lassan fölhúzódnak annak lejtőjére és pedig ugyan¬ 
olyan lankás (4—10°-nyi) rétegdűlés mellett, mint azt a kolozsvári szegély¬ 
hegységre nézve a múlt években kimutattam volt; miből kétségtelenül lehet 
a kristályos palahegységnek az ó-tertiaer rétegeknek leülepedése folytában 
történt lassú emelkedésére következtetni. 
A Ylegyásza tömege a terület nyugoti felében egészen egyöntetűnek, 
egyneműnek (homogén) bizonyodott, mivel csupán egyetlen tömeges kőzet¬ 
fajból, a quarczandesitből vagy dácitból van fölépítve, s ennek még törmelékes 
terményei (tufák, brecciák stb.) is teljesen hiányzanak, s az az elenyésző 
csekély quarcz-trachyt részlet, melyet a terület délnyugoti sarkában kijelöl¬ 
tem, inkább zárványnak tekinthető, mint telérnek, a mi régibb koránál fogva 
nem is lehet. A térti;er rétegek továbbá a Ylegyásza eruptív tömegéhez hatá¬ 
rozottan oda szorulnak vagy támaszkodnak, s nem egy helyen az eruptív kőzet 
erőszakos feltódulása egy a kristályos palahegységben támadt óriási szakadás¬ 
vonalon az által nyer határozott kifejezést, hogy a legidősebb tertiaer rétegek 
egyes, a mélységben elszakított rögjei a fiatalabbaknak takaróján keresztül 
a felületre tolattak, és az ilyen rögnek egész rétegsorozata fölforgatva lett, 
mint azt Magyarókerekénél, Eemete pusztánál és különösen Hódosfalva 
mellett lehet jól észlelni. Hogy tényleg a kristályos palahegységnek meg¬ 
szakadása által keletkezett óriási résen nyomult ki a dácit, azt leghatáro¬ 
zottabban bizonyítja a marótlaki Magúra hegynek csillámpala-szigete, mely 
pontosan a kis-sebesi és a bocsi csillámpala-hegyvonulatok vonalába esik, 
illetőleg azoknak mintegy összeköttetési kapcsát képezi. 
Ezek után áttérek a terület egyes képződményeinek rövid megbeszé¬ 
lésére. 
A) Az azói csoport képződményei. 
I. Csillámpala (csp.) A gyalui havasok idei területembe nyúló részé¬ 
nek alapja, zöme, kivétel nélkül a csillámpala többféle változatából van föl¬ 
építve. Uralkodó a sötétszürke vagy barnás változat, melyben a muscovit és 
biotit keverékének összefüggő egyöntetű, finom leveles rétjei a váltakozó 
vastagabb quarczréteket annyira bevonják, hogy ezek csupán a pala haránt¬ 
törési lapjain láthatók jól. Mellékes elegyrészekül csupán pyrit észlelhető 
gyakrabban apró kristálykákban (ooO°o) behintve, különösen a quarczban, 
melynek fölbomlása által származik az a sok vasrozsda, mely a felülethez 
közel ezen csillámpalát rendesen rozsdás foltossá teszi. Helyenként a quarcz- 
