A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
288 
szintén elég gyakoriak még; a talk- és a graphitpala az övnek közepe táján 
vonul végig neliány méternyi vastagságban, s utóbbi különösen a Kapus völ¬ 
gyében, az egerbegyi Valea Saponi-ban és a nagy-kapusi Sátorhegy meredek 
lejtőjén szemlélhető jól feltárva. Mindeme palák azonban nem tiszták, quarcz- 
ban dúsak, helyenként vastag réteket és fészkeket tartalmaznak belőle, s a 
graphitpala azonkívül még vasoxydhydrátot is, helyenként oly bőven, hogy 
valóságos sejtes limonitba átmegyen. Az amphibolpala 1—6 méternyi nehány 
retegponk alakjában van az agyagcsillámpalába települve, és kiséretében itt- 
ott igen alárendelten quarezdus mészpala is megjelen. Mindezen őspalák, de 
különösen az agyag-, agyagcsillám- és az amphibolpala bőven tartalmaznak 
behintett pyrit-kristálykákat, s ez helyenként annyira növekedhetik, hogy a 
felülethez közel az egész pala agyagos vörös- és barnavasércz telepekké átvál¬ 
tozik. Egy ilyen telepet a kiskapusi Bányabérczen túl fekvő mély oldalvölgy¬ 
ben régebben bányászni kezdettek, mit a most is látható tárnák bizonyíta¬ 
nak. Mint ritkaságot Kis-Kapuson felül mindjárt a Kapus völgy agyagcsil- 
lámpalájának hasadékaiban baryt kristálycsoportokat is leltem. 
Mindezen őspaláktól teljesen eltér egy, a pányiki Malomvölgyben meg¬ 
lehetősen vastag, hasadozott padokban előforduló kőzet, melyet első tekin¬ 
tetre valami tömeges kőzetnek lehetne tartani. Makroskóposan a hagymazöld 
kőzet egyneműnek látszik, sűrűn telve van hintett pyrittel és aczéllal erősen 
szikrázik, mállás következtében meghalványodik és a fölbomlott pyrittől vas- 
rozsdafoltossá válik. Vékony csiszolataiban górcső alatt uralkodó quarczmezők 
látszanak, melyeknek közeit fűzöld ehloritfoltok kitöltik; alárendelten azon¬ 
ban szürkés csülám is észlelhető; a kőzet ennélfogva erősen chloritos quarczit- 
paklnak mondható. Mivel ez a palás kőzet hatalmas dácittelérektől át van 
hatva, talán ezen kőzetnek quarezdus chloritos palára való behatásából szár¬ 
mazhatott. A völgyecskének felső részében es torkolatánál a rendes barna 
agyagcsillámpalába való átmenetele észlelhető. 
Az agyagcsülám- és amphibolpala nyomait a meregyói és bocsi csillám- 
pala-hegynyulványban, chloritos és talkos palákat pedig a marótlaki kis kris¬ 
tályos palaszigetban is kaptam; miből kitűnik az, hogy a csillámpalánál 
ifjabb vegyes őspaláknak öve eredetileg erre is folytatódott, de nagyrészt az 
ó-tertiffir rétegek által födve van. 
3. Gránit (gr.). Bedecstől kezdve nyűgöt felé a csillámpalán belül gra- 
nittelérek lépnek föl és pedig mind sűrűbben, minél inkább közeledünk 
Gyerő-Monostor felé, hol végre tisztán a gránit lép uralomra, mire még 
tovább nyugotnak, Kalota-Űjfalu és Keleczel határában, újra a csillámpalába 
van ékelve. A gránit, melyről dr. Primics György 1881-ben petrographiai 
tanulmányt tett közzé,* uralkodó ortlioklasból, ritkán mikroklinből is, alá- 
* A Kis-Szamos forrásvidéki hegység gránitos kőzetei. (Jelentés az Erdélyi 
Múzeum-Egylet megbizásából 1881. évben tett kirándulásokról) Orvos-term. tudom. 
Értesítő. VII. 1882. II. Term. tud. szak. 199 1. 
