302 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
tót tartalmazó gránit a Ponyászka-völgy bal lejtőjében az uralkodó typus. 
Ezt találjuk a Kuszek-árokban is az első Ilidig. 
Innentől kezdve, az árokban fölfelé menve, annak jobb lejtőjében fehér 
földpátu, ép biotit-granit vagy gr unitit- ra akadunk. A földpát ebben ortho- 
klas és oligoklas; az utóbbiból igen sok, kitünően ikerrovátkos van jelen. 
Keskeny, szalagszeréi, el is ágazó erekben látjuk a granititot itt igen kevés 
csillámot tartalmazó quarz-földpát-elegy által, vagy pedig többszörösen, és 
helyenként vastagabb kiképződésben, valódi pegmatit által telérszerűen 
áthatva. Az utóbbi nevezetesen a nagy, szép rózsa- vagy hússzínű földpátok 
által tűnik szemünkbe. 
Az úton, mely a Bibéi-nyaralótól E-ra a Poi. Kuszek felé fölvezet, elő¬ 
ször ugyanazzal a gránittal találkozunk, mely a szemközt lévő kincstári 
erdészlaknál feltárva van. Az utat tovább fölfelé követve, e gránitot granitit- 
tal felváltra találjuk. Az utóbbi a felszínen itt erősen mállott és darává hull 
I. ábra. 
szét; benne az előbbi kemény, ép részeket képez. Pegmatit, s evvel együtt 
keskeny szalagokban, apró rózsaszínű gránátokat tartalmazó aplit is mutat¬ 
kozik. Fenn, a Poi. Kuszek déli végén aztán ismét ugyanaz a gránit, mint az 
erdészlaknál, látható. A poiána 683 méter magas pontjáig ismételten a peg- 
matitot látjuk, körülbelül 65 cmeter vastag erekben, a granitit közé beágyalva. 
Az utóbbi a felületen itt is egészen darává van elmállva. A pegmatitban itt 
mutatkozó rózsaszínű íöldpátot dr. Schafarzik orthoklas (perthit J-nak hatá¬ 
rozta; mellette oligoklas van jelen. A poiána (Kuszek) E-i végétől (727 mé¬ 
ter A) NyENy-ra, a Mosniacu felé tartó irányban fölfelé menve, a vízválasztó 
mögött, ismét a mállott granititot találjuk, melyben s melylyel ismételten fel¬ 
váltva, 1 — P5 méter széles zónákban, a pegmatit észlelhető. A Mosniacu-on 
aztán ugyanoly ép, mint a Kuszek-árok jobb lejtőjéből említett granitit 
lép fel. 
A Ponyászka-colonia déli végén, az úton, az utolsó bódétól lefelé, a 
gránit vékonypadszerü, csaknem lemezesnek mondható elválást mutat. 
