310 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
E fellépéstől DNy.-ra, az Ogasu Alibegben, még egy apró, telérszerű tracliyt- 
kibukkanásra akadunk; ez porphyros szerkezetű, quarzban dúsabb kőzet. 
A Poi. Alibegtől É.-ra, a lejtőn, újra találkozunk a trachyttal. Itt kes¬ 
keny szalagban, szintén az árokig le, nyomozhatjuk. A trachyt itt a kristályos 
palák II. csoportján, esillámpalán tört fel. A kőzet nem oly fris, mint az 
imént említett, porphyros szerkezetű, a földpút és amphibol részben már 
mállásnak kezdenek indulni; járulékosan mutatkozik kevés piyrit. 
Meglehet, hogy Kudernatsch ezen a Poi. Alibeg közelében előforduló 
traehytot syenitnek nézte. 
A fent említett Ogasu Rascului DK.-i ágának bal lejtőjében grániton 
látjuk a traehytot áttörni (1. az 1. ábrát). Ez dr. Schafarzik meghatározása 
szerint biotit andesin-quarz-trachyt. 
Ugyané typusnak határozta meg dR. Schafarzik úr a Kuszek-árok 
/ 
479 m. mag. pontjától E-ra, a Mosniacu felé felvezető, de már elhagyott 
utón előjövő és szintén grániton áttörő traehytot. Erre nézve azt a megjegy¬ 
zést teszi, mikép az oly finomszemű, hogy az elegyrészek jóformán csak 
górcső alatt vehetők ki. 
A szintén innét, de a gránit közvetetten érintkezéséről való trachyt 
közelebbről meg nem határozható plagioklas-trachyt. Ennek mállóit, 
fénytelen alapanyagában — dR. Schafarzik szives közlése szerint — apró 
plagioklas- mikrolithok vannak. A trachyt e helyen lemezes-héjas elválást 
észleltet, az anyaga helyenként sejtes-salakos. Az utóbbihoz egészen hasonló 
traehytot találunk aztán keskeny, a térképen alig kiválasztható telérben a 
■■ - / 
grániton áttörve, az utóbbi ponttól EK-re az árokban, valamint még két 
ponton a Poi. Kuszek E-i végétől Ny-ra, a Mosniacu-ra vezető úton. 
A mediterrán lerakodásokat a kezdetben említett, Yale 
Putna-Délu Soci jelölte másodlagos sülyedési területen találjuk, hol a kris¬ 
tályos palák, quarzit és szerpentin határán ENy-i irányban a Yale Tariia, 
Delu Soci, Ogasu Suhaeiun át meg a Délu Tariia K.-i lejtőjében a Craieste 
480 m.-rel jelölt pontjáig nyomozhatok. 
E lerakodások anyagára nézve a táv ah jelentésemben mondottra utal¬ 
hatok. A biotit-pikkelykéket tartalmazó tracliyttufa a Dilmától D-re, a 
Y. Putna és V. Tariia közti vízválasztón, betelepülésként ismét előfordul; 
az alaphegység felé discordánsan dől. A conglomerát itt is csak nagy rögök¬ 
ben, nem padokban, van a kavics és homok közé betelepedve; a kavics és 
homok alatt vastag agyageomplexus következik. Az Ogasu Suhaciu bal part¬ 
ján, az utolsó (legéjszakiabb) kolibák (gunyhók)-nál az agyagban kékes, 
kemény, kissé homokos mészmárga-padot észlelünk. Az agyag alatt homokkő 
es meglehetős szilárd, kékes szinti conglomerát települ. A kavicsban szenese¬ 
det, uszottfától eredő lignitrészek mutatkoznak. Kövületet e területen nem 
leltem. 
A diluviális lerakodásokat , mint a folyó egykori folyásának 
