330 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1884-RŐL. 
mások nem merik kimondani azonosságukat. Foetterle felvételei alkal¬ 
mával alsó liaszinak vette, később azonban sikerült Koch ANTAL-nak a Béla 
reka bal partján a jablanitzai hid mellett egy kis faunát összegyűjteni, a 
melyet meghatározva dr. Tietze * ezen rétegcsoportot határozottan a felső 
liaszba állítá, s míg Tietze még az alatta lévő Quarczokat is annak veszi, 
addig Koch ez utóbbiakat, valamint a Herkulesfürdő melletti palákát is 
inkább már alsó liaszbelieknek hajlandó tartani. 
Ezen Liasz-Quarczitokat áttöri, illetőleg ezen Quarczitok és a kristályos 
palák közti hasadáson tódult föl ama Porphyrit, a melynek főkitörési helyét 
a Strajtnti hatalmasan kimagasadó szikla orma jelzi. (532 m j). Eme Porphy¬ 
rit a Strajuti hatalmas tömzséből kiindulva egy E.-felé folytonosan véko¬ 
nyodó és alacsonyabb dyke-ot kepez, mely egészen a Yalea Bolvasniczáig 
követhető. A Strajuti-ot K-i és D-i oldalán tufák környezik, a melyek külső¬ 
leg olykor erősen conglomerátos jellemüek. E tufák a magasabb fekvésű 
árkokban mindenütt szépen fel vannak tárva. 
Ezen eruptív kőzetet leírta már Koch A. idézett értekezésében és e 
helyen csak annyit említek meg, diogy saját vizsgálataim dr. Koch úréival 
teljesen megegyeznek, s hogy ezen kőzet csakugyan egy Olic/oklas-Porphyrit. 
Szürkés, zöldes-szürke, vagy mállásnak indulva barnás vagy vöröses felsites 
alapanyagában uralkodó elegyrész a néha több milliméternyi fehér ikerro- 
vátkos Oligoklas; e mellett találjuk még különböző helyeken és változó, de 
alárendelt mennyiségben a Quarczot, az Amphibolt és a Biotitot. 
Foetterle F. eme Porphyrit eruptióját más pontokon tett észleletei 
nyomán Dyasz-elöttinek tartja, Koch pedig a liaszi Quarczithomokkö 1 erako- 
dása utánninak, mely utóbbi nézethez szívesen csatlakozom, a mennyiben én 
is azt tapasztaltam, hogy a Liaszquarczitok világosan documentálják, hogy 
ez utóbbi által emeltettek. 
így észlelhetjük, hogy azon sziklafal, mely Mehádia főutcájának déli 
végén van és «Mehádia kulcsának» neveztetik, igen durva quarczit homok¬ 
kövekből áll, a melyek meredeken felállítvák és 70—75° alatt dűlnek ENy.-i 
irányban. Egy másik nevezetes pont a Yalea maré a Strajuti északi oldalán. 
A völgy elején a Strajuti idenyúló orrán és a várhegyen a dülésK.-i 50—60° 
alatt, fejebb menve a rétegek töredezettek kezdenek lenni és végre a Por¬ 
phyrit által emelve megfordulnak és E-i irányában dűlnek. 
Ezek után hátramarad még a harmadkori lerakodásokról röviden meg¬ 
emlékezni, a melyek Mehádiától E-ra a Jelia barnaszénbánya környékén 
találhatók. 
Geológiai szempontból tekintve, ez a terület tulajdonképen két rész¬ 
ből áll, egy keletiből (Jelia és Bolvasniczai barnaszén-terület) és egy nyu- 
* Dr. E. Tietze. Ueber clie fraglicke Stellung elér Liasscliiefer bei Mekadia. 
im Bánát. Verli. d. k. k. geol. R, A. 1872. p. 183. 
