IRODALOM. 
353 
s egyszersmind megkönnyíti a kiállítás látogatóira az ország bánya- és kohóiparának, 
valamint a geológia művelése körül kifejtett tevékenységnek tanulmányozását. 
A mű két részből áll: Bevezetésből és a tulajdonképi katalógusból. A beveze¬ 
tés első fejezete Hantken MmsÁ-nak az 1873. évi bécsi kiállítás alkalmából írt 
ismertetése nyomán Böckh -János és dr. Hofmann Károly tollából az ország 
geológiai viszonyainak vázlatát adja, a második fejezetben pedig, ugyanazon forrás 
alapján, Gezell Sándor bányatanácsos Csekély módosítással Magyarország bányá¬ 
szatát és vasiparát ismerteti vázlatosan. A tulajdonképi katalógust Zsigmondy 
Vilmos bizottsági elnök útmutatásai szerint Farkass Róbert, a bizottság jegyzője 
szerkesztette. Ez utóbbi részben a VI. csoportnak 236 kiállítója betűrendben van 
felsorolva. Minden kiállító neve után a tőle kiállított tárgyak részletes jegyzéke 
következik, ez után pedig a bizottsághoz beérkezett kérdőívek adatai alapján átné- 
zetes ismertetéseket ád a katalógus a kiállításon képviselt összes magán és kincstári 
bánya- s kohóművek, hivatalok stb. üzeméről, berendezéséről s azonkívül az 
egyes telepeknél használt gépeket, a nyersanyagok felhasználásának mértékét, a 
termelési és munkásviszonyokat felette érdekes statisztikai adatokkal illusztrálja. 
A VI. csoport tárgyai a kiállítás területén szétszórt 12 épületben, jelesül a 
bányászati csarnokban, a pénzügyminisztérium pavillonjában, a horvát pavillonban 
és egyes kiállítók külön paVillonjaiban lévén elhelyezve, kellő tájékozás végett min¬ 
den egyes kiállítónál meg van jelölve, hogy tárgyai hol találhatók. A katalógushoz 
mellékletül Brüimann Vilmos összeállítása szerint 12 táblán 32 diagramm van 
csatolva, melyek Magyarországnak az 1864-—1883. évek alatti bányászati statisz¬ 
tikáját tüntetik elő. 
Válasz Dr. Primics György urnák «Az eperjes-tokaji kegyláncz északi 
részének trachytjai» czímü dolgozatomat illető észrevételeire. (L. Föld¬ 
tani Közlöny. XV. 1884. 148—153- lap.) 
Sokáig haboztam, vájjon válaszolják-e arra a heves támadásra, melyet 
Primics úr dolgozatom ellen intézett ? De nehogy hallgatásomból valaki azt követ¬ 
keztesse, hogy Primics úrnak minden állítása megfelel a tényeknek és hogy dol¬ 
gozatom valóban olyan szarvas hibákban leledzik, a minőket Primics úr kiolvas 
belőle, szükségesnek tartom, hogy legalább röviden felvilágosítással szolgáljak. 
Álláspontomat dolgozatom külalakjára és beosztására nézve a szerkesztő urak 
a tényállásnak teljesen megfelelően vázolták a szerkesztői megjegyzésben, s ennél¬ 
fogva csak azt óhajtom még előrebocsátani, hogy a Földtani Közlönyben közzétett 
értekezésem mintegy folytatása és kiegészítése a m. tud. Akadémia Mathem. és 
természettud. Közleményeiben (XVHI. k. IX. sz.) «Jelentés az eperjes-tokaji hegy- 
láncz északi részében tett utazásról» czím alatt, megjelent dolgozatomnak, a mint 
az illető helyen ki is tettem. 
Ha Primics úr ezt tekintetbe veszi, tisztába jött volna az iránt, hogy mely 
trachytokat értettem én augit-tracliyt, melyeket amphibol-trachyt és melyeket am- 
phibol augit-tracliyt alatt. Mert bármilyen szőrszálhasogató legyen is az ember, az 
még sem járja, hogy a nagyon alárendelten előforduló és legtöbbnyire csak a 
nagyító alatt észrevehető elegyrésznek az illető trachyt-typus elnevezésében olyan 
szerepet juttasson, mint a tömegesen fellépő társ-ásványnak. Az amphibol- 
