382 
BÁNYÁSZATI, KOHÁSZATI ÉS FÖLDTANI KONGRESSZUS. 
A testvér egyesületet a magyarhoni Földtani Társulat is őszinte örömmel fogja 
üdvözölni. Ébreszsze fel az új zászló ne csak a lelkesedést, da a szunyadó munka¬ 
erőket is, hogy az ifjú egyesület a reá háramló nagy feladattal sikeresen rneg- 
küzdhessen. 
A kongresszus lefolyását röviden összefoglalva a következőkben ismertetjük. 
Első nap. Szeptember lJ^-ikén. 
A kongresszus tagjai reggel 8 órakor a vigadó előtti kioszkban gyülekeztek 
össze, ahol átvéve a kongresszus részletes programmját, és az igen sikerült csinos 
jelvényeket (nagy lapos korong, középső zöld zománczczal borított körében a 
bányász jelvény s az 1885 évszám, ezt fehér zománczkör s ezt ismét piros zománcz- 
kör foglalta körül a ((Bányászati, kohászati és földtani kongresszus. Budapest» kör- 
irással; zománczköröket finom ezüst szalag választja el egymástól), az előkészítő 
bizottság elnöke Zsigmondy Vilmos országgv. képviselő vezetése alatt hosszú 
kocsisorban vonultak ki az országos kiállítás területére, a tanácskozások kijelölt 
helyére, a zenecsarnokba. 
Midőn a kijelölt helyre megérkeztek, Zsigmondy Vilmos bizottsági elnök 
a gyülekezethez melegen átérzett üdvözlő beszédet intézett, melyet a külföldi szak- 
társak kedvéért németül is ismételt, így szólván: 
«Egy régi pályatárs köszönti önöket, a ki immár 50 éves pályát hagyott maga 
után; köszönti önöket szive mélyéből a bányász Adjon-Istennel: Glück auf! Életem¬ 
nek alkonyát semmi sem varázsoltatta volna szebbé, mint az a szerencse, hogy ma 
szaktársaimat s közöttük nem egy selmeczi régi jó barátomat üdvözölhetem. A közös 
veszélyek közös testvéri kapocscsal fűzik össze a szaktársakat, de egy pályán sem 
bensőbben mint a bányászatin. Lajtán túli szaktársaink, a mi osztrák Collegáink 
között és mi közöttünk ez a kapocs még sokkal szorosabb dicső uralkodónk föl¬ 
ként személye által. (Éljenzés.) a fenyegető veszélyekkel való küzdelemben innen 
is túl is a «Viribus unitisn jelszóra gondolva, közös erővel fogjuk legyőzni ellen¬ 
ségünket. i) 
Beszédének további folyamában előadja Zsigmondy úr, hogy az előkészítő 
bizottság jelentése a kongresszusnak nyomban elő fog terjesztetni. Kötelességének 
tartja azonban megemlíteni, hogy a mai összejövetel csírája a Stevrben tartott 
osztrák-magyar bányászgyülés alkalmával fogamzott meg. Bízik abban az örvende¬ 
tes reményben, hogy e szép összejövetel nem fog egymagában maradni. 
Ezek után előterjeszti Zsigmondy elnök úr, hogy a kongresszus megnyitását 
gróf Széchenyi Pál, földmívelés-, ipar- és kereskedelemügyi miniszter úr volt 
ugyan szives megigérni, de váratlanul közbejött akadály miatt nem érkezhetett a 
fővárosba s így maga helyett e tisztségre Dr. Matlekovics Sándor li. államtitkár 
urat kérte föl. Ajánlja ennélfogva, hogy Matlekovics államtitkár úr küldóttségileg 
hivassék meg a kongresszus megnyitására,, a mi elfogadtatván, a küldöttség Péch 
Antal miniszteri tanácsos és bányaigazgató (Selmecz) vezetése alatt C. v. Ernst, 
cs. k. kormánytanácsos (Bécs), A. Rücker, központi bányaigazgató (Bécs), Franz 
Ehrenwerth, bányaigazgató (Becs,) Prugberger József, miniszt. tanácsos (Nagy- 
Bánya) és Zimmermann Frigyes gyárigazgató (Budapest) urakból alakult meg. 
Míg a küldöttség tisztében eljárt, az alatt Gömöry Sándor az előkészítő és 
végrehajtó bizottság titkára előadta a kongresszus létrejöttének történetét és elő- 
