TÁRSULATI ÜGYEK. 
389 
kát és mutat be karczolt köveket; jellemzi az úgynevezett jégárfenék (Gletsclier- 
boden) minőségét és kiemeli, hogy különben a párhuzamos karczolások ott is ritkán 
fordulnak elő. 
V. SZAKÜLÉS 1885. DECZEMBER 2-IKÁN. 
Elnök Dr. Szabó József. 
A jegyzőkönyv felolvasása és hitelesítése után Pethő Gyula titkár előterjeszti, 
hogy a múlt ülés óta egy alapítvány és egy rendes tag jelentetett be. 
Dr. Dietz Sándor tagtársunk Budapesten, 100 frtos kötelezvénynyel az 
alapító tagok sorába óhajt átlépni. 
Lörenthey Imre tanárjelöltet Budapesten, rendes tagul ajánlja Kocsis János. 
Előadások: 
1. Dr. Szabó József folytatja és befejezi a múlt ülésen megkezdett jelen¬ 
tését a harmadik nemzetközi geológiai congressusról, mely Berlinben 1885 szeptem¬ 
ber 28 és október 3-ika között tartatott. — A jövő füzetben egész terjedelmében 
megjelenik. 
2. Halaváts Gyula mammuth-maradványokat mutat be Valeapajról. Előadó 
a múlt nyáron délmagyarországi részletes geológiai fölvételei közben Krassó- 
Szörény megye Yaleapaj községe határában Athanaszievics Emil földbirtokos úr 
szives figyelmeztetése folytán, a Yalea petri- (köves völgy)-ben egy mammuth-lelő- 
helyen ásatott, az ott gyűjtött fogakat ez alkalommal mutatja be. Megelőzőleg 
azonban nehány szóval a földtani viszonyokat ismerteti meg. A Yalea petri környé¬ 
kén ugyanis az alaphegységet gránátos csillámpala alkotja, erre mediterrán korú, 
zöld színű tömött agyag, majd lajtamész települt. A lajtamészre pontusi korú homok, 
e fölött pedig diluviális korú, babércztartalmú sárga agyag következik. — A Valea 
petriben a mammuth-maradványok másod-fekhelyen, sötét színű, lajtamész és zöld 
agyagdarabkákkal vegyes agyagban fordulnak elő a völgy jobb oldalán s valószínű¬ 
leg a sárga agyag maradékai. A bemutatott mammuth-fogak főleg azért érdekesek, 
mert fiatal példányoktól származnak s a fogfejlődés első stádiumait tüntetik fel. 
Halaváts előadásával kapcsolatban Pethő Gyula felhivja a szakülés figyel¬ 
mét a bemutatott kicsiny mammuth-fogak rágó lapjára, mely igen tanulságosan 
előtünteti a mammutliok illetőleg az elefántok sajátságos fogfejlődését. Az elefán¬ 
tok felső állcsontjában, valamint állkapcsában ugyanis egy-egy oldalon mindig 
csak egy-egy zápfog van használatban, vagy legfölebb két fognak egy-egy része. 
A mellső fogat a mögötte (s nem az alatta) fejlődő hátulsó fog előre tolja mind tovább 
és tovább, a míg ki nem hull s a helyét maga foglalja el; és ez így tart mind addig 
míg csak egy-egy állcsontrészben hat zápfog ki nem tört s használatba nem került, 
úgy hogy az elefántoknál szorosabb értelemben vett fogváltás nem, hanem csak 
fogpótlás létezik. Minden utóbb következő fog nagyobb a megelőzőnél. 
Lóczy Lajos a bemutatott fogakat nem tartja elég kopottaknak arra, hogy 
másodfekhelyről valóknak tekintse s erre nézve részletesebb magyarázatot kér az 
előadótól, a mire Halaváts úr kifejti azon okokat, a melyek alapján a lelőhelyet 
másodfekvésűnek tekintette. 
3. Dr. Pethő Gyula e. titkár az alapszabályok egyik rendelkezésének meg¬ 
felelően ez alkalommal három beküldött tárgyat mutat be a szakülésnek. 
