— 50 — 
om raa det er dog kun fundet 7 arter, mens Novaja Semi ja har 
23 og Grønland 53 arter, hvorav 18 paa Øst-Grønland. Bjørn- 
øen kan kun opvise en art. Der er dog en dyregruppe, dverg- 
midderne eller tardigraderne, søm er forbausende talrik paa 
Spitsbergen. Der kj endes av disse træge, kortbenede, ca. 1 
mm. store dyr, som lever i mose, alger og smaapytter, 38 arter, 
hvorav ved Schaudinns og Richt. ers undersøkelser 
ikke mindre end 27 forekommer inden Spitsbergensomraadet. 
Spitsbergen har omtrent samme antal tardigrader som Tysk¬ 
land, det land hvis tardigradfauna er bedst kj endt. Fra Norge 
kj endes kun 16 arter. Denne forskjel skyldes dog ikke at 
Spitsbergen har en rikere tardigradfauna end vort land, men 
at det tilfældigvis er blit nøiagtigere undersøkt. Av regn- 
ormer kan Spitsbergen kun opvise en Lumbricillus som lever 
i forraadnende saker ved stranden og en Mesenchytræus , som 
lever i jorden. 
Spitsbergen mangler ganske land- og ferskvandsmollusker. 
Likeledes mangler ferskvandsbryozoer og svamper. Derimot 
forekommer den lille ferskvandspolyp Hydra. I pytter og 
smaavand paa Bjørnøen og Spitsbergen fandt Rome r og 
Schaudinn de fleste av de i Tyskland forekommende proto¬ 
zoer. Slegter som Amoeba , Ar cella , Difflugia , Euglypha , 
Nebela o. s. v. er ogsaa repræsentert paa Spitsbergen. End- 
videre huser ferskvandene rotatorier, tardigrader, nematoder, 
myglarver, Cyclops og nogen andre copepoder, cladocerer o. s. 
v., de fleste er mikroskopiske former. Den mest iøinefal- 
dende er en phyllopode, damrokken (Apus glacialis), som av 
størrelse og utseende minder meget om en froskelarve. Den 
er meget almindelig i dammer og smaavand saavel paa Spits¬ 
bergen som paa Grønland. Hos os er den fun den i en række 
høifjeldsvand paa Dovre, Jotunheimen og Hardangervidden. 
I Skåne er der fundet levninger av den i avleiringer fra is¬ 
tiden. 
(Fortsættes). 
