- 20 — 
traktile elementer, grenete celler (Rouget, S. May er), som 
staar i forbindelse med og innerveres gjennem det doralsym- 
patiske nervesystem (S t r i c k e r, S t e i n a c h og Kahn). Paa 
præparater, hvis blodtilførsel var avskaaret, men hvor forbin¬ 
delsen med nervesystemet var intakt, var der iagttat kontrak- 
tion av haarkarrene, naar dorsalsympaticus-nerven blev irritert. 
Der var ogsaa iagttat rent spontane kontraktioner. 
Det blev derfor nødvendig for beregningen av surstoftryk- 
ket i vævene at utfinde, om haarkarrene ogsaa kontraherer sig 
under normale forhold, og i saa fald: Naar og av hvilken 
aarsak? 
Som forsøksdyr anvendtes frosk og marsvin. Frosken blev 
bedøvet med ethyl-urethan, og de haarkarslynger som findes i 
papillerne i timgens slimhinde blev studert i gjennemfaldende 
lys ved hjælp av et binokulær-mikroskop. Herunder var tun¬ 
gen utspilet over en glasplate. Straks efter utspilingen saaes 
livlig kredslop i talrike papillers haarkar, og tungen var rød- 
farvet. Men efterhvert blev den blek og kredsløpet stoppet i 
de fleste papiller, idet blod og haarkar forsvandt mer og mer. 
Ved at pirke med en naal paa en papil, hvis kredlsløp var stop¬ 
pet, dukket atter haarkar frem og blod saaes strømme gjen¬ 
nem dem. Men efter nogen minutter blev kredsløpet svakere, 
haarkarrene blev efterhvert mer og mer snævre, blodet for¬ 
svandt og litt efter kunde heller ikke haarkarrene sees. 
Froskens muskler blev undersøkt ved hjælp av paafaldende 
lys. Huden blev bare brettet tilside, og lyset fra en liten 
glødelampe gav anledning til at iagtta haarkar som laa for¬ 
holdsvis dypt inde i musklen. Iagttagelseme viste, at i hvi¬ 
lende muskelvæv kan bare ganske faa haarkar sees, derved at 
røde blodlegemer et efter et langsomt presser sig gjennem. 
Blev musklen masseret litt med en glasstang, dukket efter¬ 
hvert en hel del haarkar frem. Gjennem haarkarrene strøm¬ 
met talrike blodlegemer. Efter nogen tid avtok kredsløpet, og 
de allerfleste haarkar blev efterhvert usynlige. Samtidig avtok 
strømmen av blodlegemer gradvis. Tilslut kom bare et og 
et med flere sekunders mellemrum. Det enkelte haarkar var 
da blit saa snævert, at de blodlegemer som bugtet sig gjennem 
tydelig kunde sees at ha forandret form. De var længere og 
