— 80 — 
negativ bundtemperatur, saaledes er Asterias panopla fundet 
i Langfjorden i Sydvaranger. 1 ) 
En hel række av Spitsbergens dyreformer hører ikke 
alene hjemme i den arktiske zone, men de trænger ogsaa ind 
i den boreale. Nogen arter f. eks. Pteraster obscurus stopper 
op allerede ved Finmarkskysten, andre trænger videre ned¬ 
over den norske kyst til Bohuslan, Danmark og de Britiske 
oer ,Hyas araneus forekommer endog ved den franske kyst og 
Pontaster tenuispinus angives fra Biskayerbugten. En art, 
Ciona intestinalis synes at være kosmopolitisk. Den er sydlig 
utbredt langs de europæiske kyster til Middelhavet. Endvi- 
dere forekommer den ved Grønland, Magellanstrædet, Austra¬ 
lien og Indiske hav. Av de arktiske arter, som forekommer 
inden det boreale omraade, knytter en særlig interesse sig 
til de saakaldte »arktiske utliggere« eller relikter. Det er 
arter som under istiden var almindelig utbredt, men som for- 
svandt over den største del av omraadet, da klimatet blev mil¬ 
dere. Kun en liten stamme blev tilbake inden begrænsede, 
isolerte omraader. Den mest bekj endte av saadanne for¬ 
mer er en ulk (Cottus quadricornis), som ikke er kj endt fra 
Spitsbergen, men forøvrig er almindelig utbredt inden det 
arktiske omraade. Endvidere forekommer den i Hvitehavet, 
Lagoda, Østersjøen, Målåren, Vattern og Fryken. Fremdeles 
kan nævnes Gammarus relictus , som lever i Mjøsen og de 
store svenske, finske og russike sjøer. Den er en ferskvands- 
varietet av den arktiske Gammarus loricatus. 
Adskillige av de arktiske arter, som forekommer inden 
det boreale omraade, opnaar her ikke den størrelse som 
i de arktiske egne. De kan endvidere avvike i bygning 
og utseende. Den ved Spitsbergen forekommende Solaster 
papposus har normalt 10 armer, mens Bergenskystens har 12— 
0 Som bekjendt blev istiden hos os etterfulgt av en mildere 
periode, den saakaldte Tapeslid, hvor klimatet var mildere end i vore 
dage. En saadan periode kan ogsaa paavises for Spitsbergens ved¬ 
kommende. Den har dog ikke været saa mild som hos os. Anta¬ 
gelig har klimatet været som Finmarkens i vore dage, da perioden 
karakteriseres ved de nu ved Spitsbergen utdøde mollusker: kraake- 
skjæl (Mytilus edulis), hesteskjæl (Cyprina islandica), og buhund 
(Littorina titter ea), som alle forekommer ved Finmarkskysten. 
