— 86 — 
høiestliggende ligger 44 m. o. h. og de laveste ca. 20 m. Fund 
fra nivaaer liggende mellem disse ydergrænser kj endes der 
flere av. Vil man nu negte at nogen av disse fund naar ned 
i yngre stenalder, maa man enten skyte de øverstliggende 
urimelig langt tilbake i tiden for at faa de laveste til at falde 
sammen med ældre nordisk stenalder, eller man maa begynde 
med de laveste og anse de høiestliggende for slutleddet i en 
utviklingsrække. Det første alternativ behøver vi ikke engang 
at diskutere, og for urigtigheten av den anden anskuelse finder 
vi allerede en vigtig grand i det som Shetelig anfører 
i en anden forbindelse, at det skal meget gunstige omstændig- 
heter til for at finde bopladser som sjøen har dækket over, 
nemlig under tapessænkningen hvis maksimum ligger adskil¬ 
lig liøiere end de lavestfundne bopladser med rent flintinven- 
tar. Blandt saa mange fmid som det her gjælder skulde vi 
da ha ventet at finde vandslitte flinter under eller i marine 
avleiringer. Marine avleiringer er aldrig blit konstatert paa 
fundpladsene. Det nævnes rigtignok i enkelte fundberetnin- 
ger at flintene laa i et sandlag, men dette kan ikke brukes 
som bevis paa en almindelig landsænkning. Slike sandlag 
er nemlig konstatert paa flere i tid forskjellige bopladser i 
Blekinge, Skåne og paa danske kjøkkenmøddinger. Selv har 
jeg paa en boplads fra ganggrav—hellekistetid paa Søndmør 
iagttat et sandlag mellem to kulturlag uten at det kunde sees 
at sandlaget til sin dannelse hadde trængt lang tid da nøiag- 
tig de samme oldsåksformer forekom saavel over som under 
det, men aldrig i det. Som forklaring paa disse sandlag paa 
bopladsene er det nævnt sandflugt, stormflod og mindre 
oscillationer av rent lokal natur. Men hvorom alting er, 
nogen omfattende landsænkning kan ikke bevises ut fra dette 
forhold siden der paa de angjældende bopladser ikke kan 
paavises ophør i beboelsen. 
Dernæst kommer spørsmaalet om de vandslitte flinter. 
Paa nogen lokaliteter er der opsamlet endel, altid faa, flin¬ 
ter som sees at ha været utsat for vandets paavirkning. En 
enkel og naturlig forklaring paa dette er at flintene har 
ligget i bækkefar og derved faat det for vandrullede flinter 
karakteristiske utseende. Man kan ogsaa gjøre den iagt- 
tagelse av vandslitte flinter forekommer i større sluttede 
