92 — 
vel gaa ut fra at den tilhører det ældste beboelseslag som 
inaa falde i dyssetid. Denne datering grander sig paa et 
typologisk studium av det fremdratte store materiale av berg- 
artøkser, ikke mindre end 128 stykker. De ældste av disse, 
utgjøres av fuldt typiske uslepne Nøstvetøkser som de tid¬ 
ligere kun kjendtes fra de sydøstlige egne av vort land. At 
disse økser virkelig har været anvendt som de er og ikke 
bare er emner fremgaar av retouch ved eggen. De sydligere 
økser av Nøstvettypen tilhører imidlertid ældre nordisk sten- 
alder, men denne datering kan ikke overføres paa de forelig- 
Fig. 1. Mikrolitisk flintespids 
fra Christies Minde, Kristian¬ 
sund. T. 9611. 
Fig. 2. Pilespids med indbuet 
basis. Allanenget III, Kristian¬ 
sund. T. 11082. 
gende stykker, da der i hele fundet ikke kan pekes paa noget 
holdepunkt for en slik tidsbestemmelse. Paa den anden side 
maa Nøstvetøksen ha været længe i bruk paa stedet, da alle 
de trin i dens utviklingshistorie som er iagttat paa Østlandet 
gjenfindes her. Det er derfor rimelig at placere de ældste 
stykker i dyssetid. Overalt hvor Nøstvetøksen træffes, er den 
et surrogat for kjerneøkser i flint, og den angivne tidsbestem¬ 
melse viser saaledes at allerede i dyssetid har man fundet det 
paakrævet at spare paa flinten. En stor del av redskaps- 
inventaret bestaar av saker som ikke lar sig henføre til nogen 
bestemt periode, dels paa grund av deres enkle former som 
ikke undergik nogen forandring i tidens løp og dels og 
væsentlig paa grund av den sterke survival som findes i red- 
skapskulturen hele stenalderen igjennem. Det er derfor vi 
i de yngre Allanengfund finder mikrolitiske flinter som ellers 
overalt forlængst var gaat av bruk; det samme gjælder ogsaa 
enkelte andre oldsaksformer herfra som vi dog ikke her skal 
