— 95 — 
stor nok til at solen sees som den gjennemsnitsr-st jerne den er, 
og til at faa jord og planeter til at forsvinde for øiet. Efter 
denne radikale nyorientering virker det næsten som en over¬ 
flødig svakhet overfor den menneskelige selvfølelse at vi der- 
næst begynder med jorden og dens maane. Men det sker 
øiensynlig av hensyn til den historiske sammenhæng, som her 
er meget fyldig skildret. Derefter omtales solen og planetene 
i rækkefølge. 
Det astronomiske stof synes at være træffende tilrettelagt 
og rigtig fremstillet. Det forekommer mig imidlertid at dette 
ikke overalt er tilfælde med det fysiske ræsonnement, hvor 
forfatteren streifer ind paa disse omraader. Særlig synes jeg 
at kapitlet om solen i denne henseende lider av mange svak¬ 
heter. Jeg tænker da paa enkelte punkter i paragraffene om 
solflekperioden og nordlyset, spektroskopet, og den sidste 
paragraf om solvarmens vedlikeholdelse. 
Bokens andet bind, som endnu ikke er utkommet, skal 
handle om fiksstjerneverdenen. Det er særlig her at nutidens 
astronomi har sine triumfer at opvise, og hvor Enebo selv ved 
sine observationer av nye og foranderlige stjerner har nedlagt 
et stort arbeide. Forhaabentlig vil dette verk vinde den store 
utbredelse det fortjener, og saaledes bidrage til at utbrede 
kundskapen om astronomien her hjemme, samtidig som det 
ved sin personlige form og selvoplevede poesi vil vise noget 
av hvorledes et naturstudium kan bidrage til at se tilværelsen 
under evighetens synsvinkel. 
S . Rosseland. 
Smaastykker. 
En ny institution for polarforskning. I England har 
man oprettet et mindefond for den heltemodige sydpolsforsker 
kaptein Scott. Av dette fond skal omtrent 1 • million kroner 
anvendes til opførelse av en bygning i Cambridge for hvad 
man har kaldt »The Scott Polar Research Institute«. Til 
dette vil der bli ydet yderligere midler. Der vil bli indrettet 
bibliotek, samlinger og arbeidsrum. Meningen er at inslitutet 
skal staa aapent for videnskapsmænd og opdagelsesreisende 
