Saa var det ikke for 200 aar siden, og særlig Linné fik en 
udmerket medicinsk utdannelse samtidig med sin botaniske. 
Da Linné som 20-aarig student 1727 blev indskrevet ved 
Lunds universitet, kom han til at bo hos professor, senere arki- 
ater Kilian Stobæus, som ved en tilfældighet kom til at 
fatte megen velvilje for sin unge pensionær og næsten var som 
en anden far for den unge Linné, der var meget interessert 
av naturfag og allerede som skolegut i Vexio hadde faat vei¬ 
ledning i naturfag av doktor Rothma n, der næret meget høie 
tanker om Linnés dygtighet som blivende læge og naturforsker. 
Stobæus var en høit anset læge, som senere benyttet 
Linné som medhjælper i sin private praksis. Det var den 
maate hvorpaa man i Sverige dengang lærte sig praktisk 
medicin. 
Upsala universitet hadde paa grund av de fremragende 
forskere Olof Rudbeck og Lars Roberg et stort ry som 
medicinsk læreanstalt; men da Linné kom dit, var disse meget 
gamle, og der blev da neppe git nogen medicinsk undervisning 
der, saa Linné i et brev beklager sig over, at han har forlatt 
Stobæus. Hans fattigdom gjorde og'saa opholdet i Upsala me¬ 
get vanskelig. Det tilfældige møte med domprovst Olof Cel¬ 
sius, som blev hans velynder, forandret dog forholdene. Prof. 
Rudbeck den yngre foreslaar i Consistorium, at Linné 
skal faa et dobbelt stipendium og demostrationene i botanik 
blev under prof. Rudbeck den yngres permission 1730 over¬ 
draget til Linné. Dette vakte stor opimerksomhet at en del av 
en professors undervisning overdroges en ung student. 
Landshøvdingen i Dalarne, Nils Esbjornson Reu¬ 
ter h o 1 m engagerte Linné til paa hans bekostning at be¬ 
reise Dalarne og studere dets natur. Herved blev han bekjendt 
med den senere biskop i Åbo Johan Browallius, som 
var informator hos landshøvdingen. Det var nok denne som 
satte Linné paa den tanke at ta doktorgraden ved et uten¬ 
landsk universitet. Men hvorledes skaffe penger hertil? 
Linné skriver herom følgende spøkefulde uttalelse: 
»Men Browallius såg icke någon utvåg for honom att komma 
på gron quist derest han icke komme att resa ut och blifve 
doctor, då han sedermera hemkommen hade frihet att ned- 
såtta sig, hvar honom hålst behagade och då han ofelbart skulle 
