100 — 
Europa, undtagen i Sverige, hvor man ikke hadde nogen plads 
lor ham. 
For at leve maatte han derfor slaa sig ned som prakti¬ 
serende læge i Stockholm. Om begyndelsen av hans læge- 
praksis i Stockholm skriver han selv følgende: »Linnaeus 
amnade har såsom doctor forsorja sig, men isom han var allom 
obekant, vågade ingen i åhr att anfortro sitt kåra lif uti en 
oforsokt doctors hander, ja icke en gång sin hund, att han ofta 
tviflade om sin fortkomst i riket. Han, som allestådes utom- 
lands blev årad såsom en princeips Botanicorum, var hemma 
som en Klimius, kommen från underjordiska verlden, så att 
om Linnaeus nu icke varit kår, hacle han ofelbart åter 
utrøst och lemnat Sverige. Sedan Linnaeus såg, att han 
paa intet sått kunde få någon praxis medica, begynte han 
frequentera de allmånnaste spisquarteren, hvarest han såg de 
unga Cavaillerer, som blifvit blesserade in castris Veneris, 
sitta abstemios, då han tillstyrkte dem att vara vid godt mod 
och att dricka ett quarter rhenskt vin med forsåkran, att han 
ville dem curera innom 14 dagar, då ånteligen 2 : ne, som frukt- 
lost medicinerat, vågade sitt lif uti hans hånder och dem han 
strax curerade, hvaråfter han inom en månads tid fick under 
sin eur den masta ungdomen.« 
Han forsøkte at følge tiden, og da han hadde hørt, at hans 
ven Sauvagé, professor ved den medicinske skole i Mont- 
pelliér, hadde opfundet en ny behandling av Gonorhoe, skrev 
han til ham og bad om oplysninger, idet han tilføiet: »om Ni 
goren det, så skånker Ni mig ettusen dukater, (niimmos aureos) 
i året.« Han fik ogsaa ord paa sig at være en udmerket dygtig 
brystlæge og inden slutningen av aaret hadde han en saa stor 
praksis, at han skriver herom: att jag från morgonen kl. 7 
intill aftonen kl. 8 knapt får så niycken tijd, att jag kan åta en 
kort middag«. Senere fortæller han, at han »har haft allt for 
myeket att giora på ett par månader, mast hvar dag 40—60 
patienter«. 
Han erhvervet snart landtmarskalk grev Carl Gustaf > 
T e s s i n’s venskap og tiltro, som gjorde Linné kjendt 
»blandt de fornåmsta vid riksdagene og skaffet ham utnæv- 
nélse som »Amiralitåtslåkare« i Stockholm, hvorved han fik 
et sykehus med 1—200 syke at stelle med og hvor han forsøkte 
