— 105 — 
han tilskrev meget farlige egenskaper, endog vær re end efter 
nutidens opfatning. 
Angaaende diætetik og hygiene hadde han for sin tid mer¬ 
kelige, sunde anskuelser, selv om uttryksmaaten av og til 
ikke rigtig stemte med vor nuværende terminologi. Saaledes 
sier han f. eks. om skjørbuk, at i de trakter, hvor man kun 
benytter vegetabilier eller ferskt kjøt, er skjørbuken sjelden, 
men hvor saltholdig føde er almindelig, er den hyppig, ti saa- 
danne næringsmidler virker opløsende paa blodet og det lim- 
artede i de faste deler. Om et saadant fødemiddel brukes ofte 
og længe i større mængde, blir dets indvirkning endog ætsende: 
»vis ejus abstergens in corrodentem mutatur«. Særlig var 
planter av klassen Tetradynamicæ udmerket mot skjørbuk, og 
han anbefalte særlig surkaal paa skibe, hvilket først benyt- 
tedes av engelskmanden Lind. 
Legemsbevægelse anbefalte han meget, ti han mente, at 
de i blodet samlede skarpe og saltartede og ellers let destru- 
erende partikler derved drives ut av organismen. De, som 
fortærte større mængder saltholdig føde, burde derfor ha sterkt 
legemlig arbeide. 
Hvad føden angaar, saa advaret Linné saavel mot bru¬ 
ken av for varme som for kolde drikke og fødemidler, hvor¬ 
ved han betegnet menneskets legemstemperatur 4- 37° C. som 
det normale. 
De raad angaaende brønddrikning, som Linné gav, føl¬ 
ges i almindelighet endnu. Endogsaa dette: »For att undvika 
alla ledsamheter och bekymmer, dem det husliga lifvet och den 
dagliga verksamheten medfora, bor brunnsdrickningen, for att 
medfora nytta, icke ske hemma och all brefskrifning under- 
låtas.c 
Da Linné blev professor i botanik i Upsala, søkte han 
at slutte med sin lægepraksis, idet han skriver: »antingen 
borde professionen eller practiquen forsummas, betjente alltså 
harefter aldrig någon annan, ån vanner och fattiga«, men han 
hadde mange venner, som han fremdeles hjalp med sin frem¬ 
ragende dygtighet, det kan man se av hans brevveksling, og 
han fulgte med i medlemens fremskridt til det sidste. 
