fjord mynna tre sådana: Mattisdalen, Bottendalen och Siverts- 
dalen. Vid luftens utstromning i fjorden pressas stromlin- 
jerna sammans och vinden får en våldsam styrka, då hastig¬ 
heten år omvånt proportionell med genomskårningsarealen. 
(Matematiskt strikt galler detta endast for vissa ideala fall, 
men praktiskt kan man nog uppråtthålla satsen aven hår). 
Hogst egendomliga virvelbildningar uppstå, pulsationer, lik¬ 
som i en pulsåder, av våldig styrka gor sig gallande, vilka 
mårkas ånda till Haldde, egendomliga fenomen, vars studium 
har storsta betydelse for hydrodynamiken. Icke underligt, att 
dessa vindar i folkmedvetandet tagit karaktåren av en kula, 
som med rasande fart rullar ned på fjorden. Denna kula har 
mårkliga verkninger. Den krossar isen i fjordbotten i styeker, 
men ånnu besynnerligare år, att den slår ett hål i fjorden. 
Nu den sista stormen i januari, såger en gammal fiskare, kom 
kulan från Sivertsdalen och slog i vattnet ett våldigt hål. Men 
aldrig har den dock forut farit så våldsamt fram, som den i 
andra avseenden gjorde denna gång. Den slog tusentals fisk 
till dods, krossade dem delvis fullkomligt och gav folket mat 
for långa tider. En i sanning vålsignad kula. Denna gång 
måste det dock varit många kulor, ty i flera dagar rasade stor¬ 
men ut från dalarne, och det var en svår tid, innan åntligen 
fisken kom drivande i land och vinden lade sig. 
Jag har velat framhålla befolkningens syn på dessa ting 
eller råttare de gamle utledda gubbarnes, ty av dem får man 
ofta hora viktiga ting. Kanske de åro något forvanskade, 
men dår finner man den gamla fiskarens iakttagelseformåga 
och dennes sunda och konkreta syn på sakerna. 
En sådan vind, som kommer farande ut genom dalarna 
har om icke kulform så dock en avrundad front, som slår ned 
i fjorden. Den gor åven ett hål i fjorden och det var om detta 
hål och dess verkningar, jag hår ville skriva. 
Det år sedan långe kånt att vindar, som blåsa ihårdigt 
från ett och sanima håll åstadkomma våldiga omvålvningar i 
havet. De framkalla havsstrbmmar. Jag vill icke hår gå in 
på teorierna for dessas allmånna uppkomst, ty det skulle 
fora for långt. Varje vetgirig norrman, som kånner Golv- 
strommens vålgorande inflytande på sitt lands ldimat, har 
nog hort om sina framstående oceanografers behandling av 
