— 149 — 
Der kan sluttes endel, naar man kjender planternes 
nøiagtige utbredelse i nu ti den. Men de sikre og 
værdifulde resultater naaes bedst, naar man kan følge deres 
utbredelse i tidligere tider, fossilt og subfossilt, i myrer 
og tuffer. Desværre er denne metode omtrent lukket for os 
lichenologer, låvene er høist forgjængelige dannelser, som 
ikke passer til at opbevares fossilt. 
En væsentlig utdypelse av vor forstaaelse av planternes 
utbredelse byr det plante økologiske studium. Det ar¬ 
beide at undersøke planternes livskrav, deres gjen¬ 
sidige avhængighet av hverandre, deres optræden i 
bestemte samfund eftersom livsfaktorene ændres. Det 
økologiske arbeide har endnu meget igjen at arbeide med. 
Selv for fanerogamene er man knapt kommet til en aner- 
kjendt begrepsdannelse og nomenklatur og for låvenes ved¬ 
kommende er arbeidet bare i sin spædeste begyndelse. 
Hvor langt er saa den lichenologiske under¬ 
søkelse av vort fædreland kommet? 
Inden vi tar fat paa de generelle resultater vil vi min- 
des de forskere, hvis arbeide vi bygger paa. 
De ældste bidrag findes i de forskjellige bygdebøker, 
men de indeholder litet av betydning for os, deres behand¬ 
ling av låvene indskrænker sig mest til notiser om låve¬ 
nes økonomiske betydning. Derimot har biskop J. E. Gun¬ 
ne r u s gjort en betydningsfuld indsats. Han samlet selv 
en hel del lav paa sine utstrakte visitasreiser; han gjorde 
hele 4 reiser i Nordland og Finmarken, som den gang ogsaa 
omfattet det nuværende Troms fylke (1759, 1762, 1767 og 
1770). Han fik ogsaa mange naturalier tilsendt fra sine 
prester. Gunnerus’ herbarium findes i Videnskapsselskapet 
i Trondhjem. 
Denne omfattende aand begyndte sit botaniske arbeide 
for alvor i 1764; det angis, at hans reise i 1767 var den 
rikeste paa botanisk utbytte. 
Resultatene av hans botaniske studier er nedlagt i hans 
berømte Flora Norvegica, hvorav første del utkom i 
1766, anden del efter hans død i 1776 (paa titelbladet staar 
