— 153 — 
I. Ubikvistene. 
Vi kan først skille ut endel arter, som findes over det 
hele land, de saakaldte ubikvister. 
Ingen plante er mer karakteristisk for dette floraele- 
ment end Parmelia physodes, en av de alinindeligste 
planter i hele vort land. Den er ogsaa usedvanlig vel rustet 
til at bli en vid spredt plante, idet den kan vokse paa 
nærsagt alslags substrat, likefra haarde klipper til gamle 
morkne sætertak, paa mosklædte sten og paa bark og kvi¬ 
ster av alle vore trær. 
En anden art, som næsten kan sammenlignes med Par¬ 
melia physodes er Parmelia omphalodes. Den 
findes i uhyre mængde i strandbeltet langs hele vor kyst, 
men den er ogsaa almindelig i indlandet og den stiger op 
til meget hoie fjeldtopper, f. eks. til selve toppen av Haar- 
teignuten. 
Vi kunde nævne endel slike arter til, f. eks. Lobaria 
scrobicnlata (fig. 1.) Den er ikke saa almindelig, men 
den er fundet praktisk talt over hele Norge, til op over 
skoggrænsen, paa Vestlandet (i Granvin) til ca. 900 m. 
Til ubikvistene kan man ogsaa regne endel laver, som 
stiller specielle krav til voksestedet, men som findes overalt 
i landet, hvor disse krav tilfredsstilles. Jeg tænker her 
særlig paa endel strandlaver som findes langs hele kysten 
fra den svenske til den finske grænse og like almindelig 
overalt (f. eks. Ram a lin a angustissima.) 
Saavidt vi kan se findes der mange smaalaver, som er ut¬ 
bredt over hele Norge, f. eks. Rhizocarpon geographicum. 
Hos alle de nævnte store laver er frugtene, de saakaldte 
ap o the eier, saa sjeldne, at vi kan sætte spor erne ut av be- 
tragtning som spredningsmidler. Derimot er flere av dem rikt 
utstyret med s ore di er, d. e. støvfine partikler, som inde- 
slutter begge lavens komponenter, baade alge og sop. 
Andre laver, som indenfor sit omraade er yderst al- 
mindelige, har ikke soredier, men rikelig apotheeier, f. eks. 
Parmelia centrifuga. Atter andre har sjelden eller 
aldrig nogen av disse organer, men formerer sig ved løsrevne 
thallusstykker, f. eks. mange skjæglaver. 
