— 167 — 
Om låvenes utbredelse i Norge. 
Av B. Lynge. 
(Fortsat fra side 158). 
II. Kystfloraen. 
1. Den vestlige kyststripes flora. 
I kystfloraen kan vi først skille ut en topografisk vel av- 
grænset gruppe laver, som mer end andre maa betegnes 
som sydlige. De findes ikke som en fremmed kanske 
vilde tænke sig paa vor sydkyst, men tvertimot eksklusivt 
paa vestkysten, k arakteristisk er deres utbredelse paa 
den ytterste kyststripe mellem Lindesnes og Stat. 
Dette stemmer vel overens med tilsvarende elpmenter 
blandt fanerogainene. 
Som typeplante kan vi nævne Sti eta Thouarsii (fig. 
2), men det er ikke noget faatallig artssamfund; vi har videre 
S ticta cro cata, Sticta limbata, Usnea fragilescens, 
Parmelia laevigata, Parmelia trichotera, Sphaero- 
phorus melanocarpus, P. excrescens, Ramalina Cur- 
nowii og kanske Lichina pygmaea. Den sidste hører 
muligens ikke hit, den angis av Sommerfelt for Bogøen i 
Fusa, den er ogsaa fundet paa Anuglen. 
Deres horisontale utbredelse er sterkt begrænset 
og det samme gjælder endda mer om deres hyppighet. 
Flere av dem er kjendt bare fra faa steder i vort land. En 
ekspedition hvor de botaniske interesser blev varetat av en 
usakkyndig, vilde overse de aller fleste av dem. 
Saa længe vi k j e n d e r s a a lite til låvenes livs¬ 
krav er det noksaa faafængt at spekulere paa de faktorer, 
som begrænser deres utbredelse- Men her kan vi ikke 
undgaa at lægge merke til et par ting. 
Det ene er, at de holder sig paa steder, hvor vinter¬ 
temperaturen er hoi, steder med regelmæssig og lang¬ 
varig frost skyr de. Det andet er, at de fleste av dem 
forekommer paa lune og beskyttede steder, hvis da 
ikke deres forekomst er knyttet til havsprøiten. 
