174 — 
E 11 videre utbredelse opover indlandet har planter som 
Physcia gr ise a, Anaptychia ciliaris og andre, de 
findes like op i vore store daler, om end mindre almin- 
delig der. 
Foruten de nævnte ostlige eller vestlige planter findes 
der ogsaa en række lavlandslaver, som er like almindelige 
paa Østlandet som paa Vestlandet. Vi kan nævne en av de 
store P el tiger a-arter (P. hor iz on tal is) og etpar Stere- 
oc au lon-arter (S. nanum og S. co r al lo ides), samt 
Par mel i a scortea. 
De videst utbredte av vore lavlandsarter staar paa over¬ 
gangen til de subalpine; det vil i mange tilfælder bli en ren 
skjonssak, hvor grænsen skal trækkes. Planter som Parmelia 
tubulosa og Parmelia furfuracea gaar i Syd-Norge 
helt op til ca. 625 m. o. h. (eller høiere?), men den er saa 
meget almindeligere i det sydlige lavland. 
(Fortsættes). 
Nedberiagttagelser i Norge. 
Ved P. A. Øyen. 
Under ovenstaaende titel har Meteorologisk Institut nylig 
utgit en oversigt av hvilken jeg leverte en ganske kortfattet 
anmeldelse i Aftenposten for 8de mai sidstleden, nr. 228. 
For endel aar siden (1914) blev utgit en lignende under 
samme titel med 4 pl. og 2 karter som tillægshefte til aar- 
bok 18 for 1912. Den nu utgivne er saaledes den anden i 
rækken. Og de indhøstede erfaringer har medført mange 
forbedringer, saaledes f. eks. for første gang publikationen 
av maanedskarter for den normale nedbør. Likeledes er 
det første gang der meddeles femaarsmiddel for en tyve- 
aarsrække, nemlig 1896 —1915. Dette er et par ting av stor 
videnskabelig interesse. Endvidere bør vi lægge merke til 
den praktiske lettelse for bruken som ligger deri at de re¬ 
sultater som blev indvundet i den foregaaende oversigt i 
koncentreret form er medtat i den foreliggende oversigts ta¬ 
beller og karter. 
