_ 222 _ 
av 3 linjer med nogenlunde samme indbyrdes beliggenhet. 
Eftersom vi gaar fra element til element faar vi kun en for¬ 
skyvning av bølgelængderne. 
Vi vil tænke os alle elementer ordnet i række efter sti¬ 
gende atomvegt, idet vi begynder med vandstof og nummere¬ 
rer dem opover, idet vi passer paa at ta med alle pladser i 
det periodiske system, ogsaa dem, for hvilke elementet ikke 
kjendes. Vi kommer da til et vigtig tal, som kaldes for atom- 
nummeret (N). 
Det viser sig nu, at røntgenstraalernes bølgelængder av- 
hænger paa en ganske enkel maate av dette atomnummer. 
For linjen K a gjælder saaledes tilnærmet følgende enkle 
relation: 
— Vi (N - l) 2 | 
hvor v er røntgenstraalens frekvens og R er en standard- 
frekvens, den saakaldte Rydberg-ske konstant, som optrær ved 
alle seriespektrer, og som er lik: 
3.29 • 10 1 ! 
Ved hjælp av forbindelsen mellem r og N kan vi om¬ 
vendt bestemme atomnummeret for en hvilkensomhelst sub¬ 
stans, naar vi kjender bølgelængderne for K«, eller en anden 
linje i spektret. 
Dette resultat viser paa en slaaende maate elementenes 
indbyrdes slegtskap, og at atomnummeret maa ha en enkel 
fysikalsk tydning. 
I virkeligheten viser den nærmere undersøkelse av rønt- 
genstraalespektrene at disse paa en slaaende maate bekræfter 
rigtigheten av Rutherford’s atommodel, livorefter atomet be- 
staar av en indre positivt ladet kjerne, omgit av elektroner. 
Atomnummeret betyr da intet andet end antal av elek¬ 
troner omkring kjernen eller det antal positive elementær- 
kvanta, hvormed kjernen er ladet. 
Paa grundlag av denne model for atomet og paa grundlag 
av de nærmere bestemmelser av atomkonstitutionen, som er 
git av den danske fysiker Bohr kan man, som jeg har vist i 
en række avhandlinger, gi en teoretisk forklaring paa alle 
hovedlinjer i røntgenstraalespektrene. 
