— 225 — 
nøiagtig cLe teoretiske værdier stemmer med de eksperimen¬ 
telle. At overensstemmelsen ikke er fuldkornmen, beror paa, 
at beregningen ikke er gjennemført helt nøiagtig, men de ut¬ 
regnede formler gj adder kun som en første tilnærmelse. At 
vi faar en saa god overensstemmelse for samtlige elementer 
likefra de laveste atomnummere til de høieste viser, at vi her 
maa ha en teori, som har truffet det væsentlig rigtige. 
Paa denne maate ser vi, at røntgenstraalespektrene brin¬ 
ger os bud fra atomenes indre, og det blir mulig ved hjælp 
av dem at slutte sig til atomets indre dynamik. Og mange 
av de vigtigste oplysninger vi har faat om atomenes indre, 
skyldes direkte eller indirekte studiet av røntgenstraaleme. 
Ogsaa i en anden henseende har røntgenstraaleme git os 
et rnægtig hjælpemiddel for studiet av materiens opbygning. 
Laue’s opdagelser og de derav følgende undersøkelser av 
fysikerne Bragg gjorde det ikke alene mulig at bestemme 
røntgenstraalernes bølgelængde, men man kunde tillike an¬ 
vende røntgenstraalernes bøining og reflektion i krystaller til 
en nærmere undersøkelse av de krystallinske stoffers oipibyg- 
ning, og det blev mulig ved sindrige metoder i mange tilfælde 
at bestemme nøiagtig, hvorledes de enkelte atomer var pla- 
cert i krystallenes indre. 
Vi faar her sikre holdepunkter for undersøkelser over 
atomenes gjensidige kraftvirkning, idet vi kan fastslaa, hvor¬ 
ledes atomene grupperer sig sammen i likevegtstilstanden. 
Dette vil i virkeligheten si, at vi faar et middel til en teore¬ 
tisk undersøkelse av affinitetskræftene og de elastiske kræf- 
ter (kohæsionen). Forfatteren av denne artikel har i de 
senere aar beskjæftiget sig med disse undersøkelser, og det 
har vist sig mulig at bestemme atomenes placering i selv 
meget komplicerte forbindelser. Jeg har saaledes kunnet be^ 
stemme strukturen for et stof, som heter: tetramethylammo- 
niumjodid (N (C H 3 ) 4 J), og av alunene (f. eks.: KAI (S O4) 4 
H- 12 h 2 O). 
Ved analysen av den sidste substans har jeg ogsaa for 
første gang kunnet nøiagtig paavise, paa hvad maate krystal- 
vandet indgaar i de krystallinske substanser. 
Vi staar her overfor et overordentlig vær dif ul dt og mæg- 
15 
