— 231 
menter, som ligger til grand for røntgenstraalernes opdagelse 
og de forskjellige fysikalske og kemiske egenskaper disse har, 
heller ikke paa de mange forskjellige apparater, som lægerne 
siden ved fysikernes hjælp har lært at benytte sig av, for at 
kunne fotografere de forskjelligste deler av det menneskelige 
legeme; kun saa meget skal nævnes, at en av de vigtigste 
grunde til at røntgenstraalerne har kunnet anvendes saa meget 
1 medicinens tjeneste er den, at fotografiske tør plater viste sig 
at være overordentlig ømfindtlige for X-straalemes indvirkning. 
End videre var av betydning den egenskap ved røntgenstraa¬ 
lerne, at disse uhindret kunde gaa gjennem tyndere lag av 
træ, papir, staniol o. 1. Derved kunde man gjøre sine opta- 
gelser, idet man anbragte sine fotografiske plater i lukkede 
træ- eller papkassetter og saa fotograferte, uten at værelset 
behøvet at være mørkt. En anden vigtig egenskap ved rønt- 
genstraalerne er den, at naar de træffer en skjerm, overstrøket 
med bariumplatincyanid, vil denne lyse klart, »f 1 u o r e s- 
c e r e«, selv om hele røret er omgit av en hætte av sort 
karton. Allerede Røntgen fandt, at fluorescensen var synlig i 
2 meters avstand fra apparatet. Han fandt ogsaa, at alle 
legemer var gjennemtrængelig for røntgenstraalerne, omend i 
meget forskjellig grad. Bak en tyk bok kan man tydelig se 
fluorescensskjermen lyse, hverken tryksværten eller papiret 
byder nogen større hindring. Gjennem tykke træblokker 
kan straalerne trænge ; 2—3 cm. tykke bretter av grantræ 
absorberer blot i ringe grad X-straalerne. Et ca. 15 mm. tykt 
aluminiumlag svækket virkningen meget betydelig, men var 
ikke istand til ganske at bringe fluorescensvirkningen til at 
ophøre. Glasplater av ens tykkelse forholdt sig forskjellig; jo 
mere blyholdig glasset var, desto mindre kunde straalerne 
trænge igjennem. Herved var professor Røntgen inde paa den 
vei, som skulde faa saa stor betydning i medicinens tjeneste 
ved gjennemlysning av de forskjelligste deler av det menneske¬ 
lige legeme. Han viste nemlig at holdt man haanden mellem 
røret og skjermen, saa kunde man se de mørkere skygger av 
haandens knokler avtegne sig mot haandens iøvrig lysere skyg- 
gebillede, og professor Røntgen selv har æren av at være den 
første, som paa sin skjerm har kunnet se de mørkere skygger 
av haandens knokler. Men tråds for at den geniale opdager 
