— 306 — 
lære var ganske naturlig diktert av ønsket om at modificere 
det konstante valenstal, idet man nu særlig fæstet sig ved 
den maksimale valens som elementet kunde opvise; hvis man 
sa at ikke alle de tilsvarende valenskræfter behovet at gi sig 
tilkjende ved hver enkelt reaktion, saa var til en viss grad 
det konstante valenstal reddet; ja Ab egg gik endog saa 
langt, at han mente alle elementer besad maksimalværdien 8. 
— Men forøvrig var det ikke til at komme forbi at valenstallet 
for et element var avhængig av det andet elements natur, 
med hvilket forbindelsen skedde. Saaledes kan et element i 
forbindelse med vandstof ofte vise en anden maksimalvalens 
end i forbindelse med surstof; dette gjælder f. eks. elemen¬ 
tene: P, S og C1 i deres vandstofforbindelser: 
P ni H 3 , H 2 S n og HC1 1 
og i deres surstofforbindelser: 
pyo 5 , s vl 0 3 og ciy n o 7 
hvor fosfor altsaa er 3- og 5-værdig, svovel 2- og 6-værdig og 
klor 1- og 7-værdig. 
Vigtig er det ogsaa at ett og samme element kan vise 
forskjellig valens overfor ett og samme andet element, alt 
efter de kvantitative forhold hvori begge elementer bringes 
til at reagere med hinanden; det er saaledes tilstrækkelig at 
nævne de to klorider som kj endes av jern og tin samt at der 
av indium f. eks. kj endes hele tre forskjellige klorider: InCl, 
InCl 2 og InClg. 
Som en tredje faktor der øver indflydelse paa valenstal- 
lets størrelse maa vi registrere virkningen av rent ytre om- 
stændigheter som tryk og temperatur. Vi vet at affiniteten 
mellem de forskjellige elementer i hoi grad er avhængig av 
disses indflydelse, derfor maa ogsaa valensen være under¬ 
kastet samme indflydelse. Vi finder saaledes at valensen for 
fosfor i forbindelse med klor er høiere ved lav temperatur 
end ved hoi temperatur, fordi reaktionen for fosforpentaklo- 
ridets spaltning til triklorid og klor: P v Cls = P in Cl3 -f- Cl 2 
tiltar med stigende temperatur. Fosforets valens skifter alt¬ 
saa fra 5 til 3 . Paa denne maate vil vi finde at svoveltriok- 
sydets dissociation medfører en valensforandring for svovel 
fra 6 til 4, idet svoveltrioksydet gaar over til svoveldioksyd. 
