— 309 — 
til denne d iaminforbindelse sker det paa en ganske 
eiendommelig maate, idet det nye ammoniakmolekyl leirer 
sig ind mellem ett av Cl-atomene og Pt-atomet, med den følge 
at Cl-atomet trænges ut av komplekset. — Werner angir for 
denne nye forbindelse formelen: 
[Pt§S*>] 
Adderes yderligere et NH S molekyl, maa vi skrive: 
[PfeJ CI2 
og tilsidst, efter fortrængning av alle Cl-atomene: 
[Pt(NH 3 )4]CU 
Herved er den oprindelige forbindelses karakter forandret 
paa en meget karakteristisk maate, hvilket vil fremgaa av 
fig. 1. 
<lfs 1 0 u J 
k 
«ryte • 
Fig. 1. 
Tegningen viser den molekylære ledningsevne for 1/1000 
molær opløsning av de 5 salter som funktion av det antal am- 
moniakmolekyler, som er addert utover de to første. Mens 
diaminforbindelsen viser sig som ikkeleder, ser vi hvorledes 
ledningsevnen for de øvrige 4 salter tiltar næsten lineært med 
det fortrængte antal kloratomer; dette fortolket Werner paa 
den maate at disse i opløsningen findes avspaltet i jonogen 
