— 326 — 
■ 
perpendiculaire Fald, da den ikke engang med en Draabe 
berører hele Fjeldsiden. Thi i Skaaret øverst, hvorfra den 
udvælder, hælder Fjeldet sig noget forover, og gjør med 
dets Side en Hvælving indad, saa at man, hvis der ellers 
var nogen Sti, gjerne kunde gaae imellem Fossen og Fjeldet. 
Da Vandmassen her ingen Modstand tinder, saa gjør den 
heller ingen synderlig Larm, og jeg hørte kun Duret dybt 
nede i Gjelens Bund, som jeg dog ikke kunde komme til 
at see, fordi Udsigt og Adgang dertil sper redes mig af 
Klippespidser og en chaotisk Blanding af store Granit- 
blokke. 44 (L. c., s. 103). 
Markefossen, som Bøyesen skriver om, er ingen anden 
end netop Vettisfossen. Den kaldes ofte, efter Vettismorki, 
Morkefossen — undertiden urigtig skrevet Mørkefossen. 
Det er derfor helt misvisende naar Neumann og Amund 
Helland sier, at Bøyesen „ikke med et ord 44 nævner 
Vettisfossen. 
Saa avstængt fra verden laa dengang ikke bare Vettis¬ 
fossen, men ogsaa selve gaarden Vetti, at Bøyesen skriver: 
„Ingen Præst eller nogen anden Embedsmand havde for¬ 
medelst Veiens Farlighed og Besværlighed nogensinde været 
der. Ja, hvad som maa synes besynderligere, ikke engang 
de ældste Bønder paa Farnæsset havde været paa Gaarden 
Vettie. . Didhen kom ingen Andre end de, som stode 
i nogen nærmere Forbindelse med den der boende Familie, 
der følgelig levede saa isoleret, som det kun er muligt 
mellem Fjelde og i en forresten beboet Bygd. 44 
Selve Jotunheimen var jo forøvrig først „opdaget 44 kort 
iforveien, og der gik endnu lang tid før det blev almindelig 
her i landet at gjøre reiser for at opsøke og nyde naturens 
skjønhet. Og den vilde skjønhet ved et vandfald som 
Vettisfossen hadde man dengang endnu neppe fuldt ut øie 
for. Man fæstet sig mere ved det farefulde ved passagen 
gjennem Vettisgjelet end ved Utladalens og Vettisfossens 
pragtfulde natur. 
Omkring midten av aarhundredet blev Vettisfossen mere 
kjendt. Hertil bidrog vistnok ikke saa litet en artikel i 
„Illustreret Nyhedsblad 44 for 1854 av dr. A. C. Arbo, gjen- 
tat i hans bok „Tourist-Skizzer fra endeel af Norges mærke- 
