— 340 — 
Med vor nuværende viden er det vanskelig at foreta en 
rigtig vurdering av de forskjellige faktorer som bevirker 
fiskemassernes indsig. Sker de hydrografiske forandringer i 
almindelighet med en saadan voldsomhet at fiskene mekanisk 
følger med eller er dette ikke undtagelser? Finder ikke 
indsiget sted fordi fiskene indstiller sig efter de nye hydro- 
grafiske forhold, nærmere land, høiere op i våndet (gyte- 
vandringer), eller fordi næringen, planktonet har fulgt med 
vandmasserne (næringsvandringer)? Det ligger utenfor ram¬ 
men av nærværende arbeide at gaa nærmere ind paa disse 
forhold; jeg vil bare peke paa at de hydrografiske foran¬ 
dringer som finder sted nær kysten maa virke sterkere paa 
Atlanterhavsformene end paa de boreale fisk, ikke bare 
fysiologisk, men ogsaa rent mekanisk. De arter som findes 
strandet eller drivende i overflaten tilhører overveiende det 
aapne ocean; det er pelagiske arter som maanefisken, perle- 
morsfisken,, sølvbrasen, foruten de nævnte to, sildekongen og 
sølvkveiten m. fl. Disse er mindre rustet til at taale de 
mekaniske paakjendinger som livet i kystfarvandene fører 
med sig end de indfødte boreale arter, hvorav der igrunden 
ikke er nogen som er av oceanisk karakter. Under særegne 
omstændigheter maa dog selv de boreale arter gi tapt. Alle¬ 
rede naturforskeren Hans Strø m, prest paa Søndmør, har 
hat sin opmerksomhet henvendt herpaa. 1 ) Han fortæller om 
brosmen at „den let kan komme i Sviim; hvorfor den 
ofte, naar stærk Storm eller saa kaldet Grundstød ind- 
falder, sees at ligge i Dvale oven paa Søen, og af den 
Aarsag kaldes saadant Veir hos os et Bro s me- F ør. “ I 
„Naturen“ for 1918 (s. 122) har Edvard J. Havnø git en 
interessant meddelelse om virkninger av en orkanagtig storm 
av vest—nordvest som raste nytaarsnat syd for mundingen 
av Vestfjorden. Av voksen fisk blev kastet paa land særlig 
brosme og uer, enkeltvis eller i mindre antal sild, sei, torsk, 
lange og hyse; det blev iagttat at flere av de i overflaten 
flytende brosmer kom til sig selv igjen og atter gik ned 
paa dypet. 
x ) Beskrivelse over Fogderiet Søndmor. (Sorøe 1762). Bd. I, 
s. 273. 
