— 346 — 
de 3 # arter tangkvabb er (Blennius) som endnu findes 
ved Englands kyster, kun 1 art av hver har naadd frem til 
vor vestkyst, saa er det ikke fordi deres ungstadier har været 
mere utsat for strømvirkning end de øvriges, men fordi disse 
arter har hat en større tilpasningsevne og derfor har kunnet 
erobre nyt terræng. 1 ) 
Bokanmeldelser. 
W. C. Brøgger: Die Eruptivgesteine des Kristiania- 
gebietes. IV. Das Fengebiet in Telemark, Norwegen. (Vidensk. 
Selsl^. skr. I. Mat.-naturv. kl. no. 9. Kristiania 1921.) 408 s. 
8vo. Med 1 kart, 30 plancher og 46 tekstfigurer. 
Mens endel av de store forskere efter endt embedsgjerning 
har valgt at nyte sit otium, utsendte professor W. C. Brøgger 
kort tid før han fyldte 70 aar ovennævnte arbeide, som i 
geologiske kredse vil vække den største interesse og beun¬ 
dring og som vidner om at hans betydelige evne til at trænge 
ind i opgaven fremdeles er den samme som da han skrev 
sine tidligere epokegjørende arbeider. 
Fenfeltet er et forholdsvis litet eruptivfelt som ligger syd 
og sydøst for Ulefos og som udmerker sig ved at indeholde en 
hel del interessante bergarttyper som Brøgger paa grundlag av 
et indgaaende studium av over 700 tyndslip og en række for 
anledningen utførte analyser har levert udmerkede beskri¬ 
velser av, samtidig som han har utredet de mange interes-, 
sante forhold ved deres dannelser og omdannelser. Karak¬ 
teristisk for feltet er det, at dets eruptiver har en primær 
gehalt av kalkspat, og at der forekommer blandede karbonat- 
silikatbergarter og karbonatbergarter, som er av eruptiv op- 
rindelse. Enkelte av disse typer har Brøgger skilt ut og 
betegnet med nye navne. 
’) Dermed vil jeg ikke ha uttalt at det ikke kan forekomme, at 
enkelte arters egg og yngel kan være bedre tilpasset baade til at 
drive med strømmen og til et længere pelagisk ungdomsstadium end 
andre. 
