— 348 — 
er utbredt paa den sydlige halvkule. Denne art er en stor 
bladplante med mægtige hjerteformede, lappede, sterkt ru 
blade, men uten overjordisk stengel. Om sommeren sættes 
den ut, om vinteren staar den i koldhus, og her var det den 
ved paasketider kom i blomst. Blomsterstanden, som var 
kommet frem mellem bladene, var et sammensat aks med 
en midtakse paa næsten en halv meters længde og to centi¬ 
meter tykt ved grunden. Fra denne akse gik der ut talrike, 
4—5 cm. lange grener, og paa disse sat de tætstillede enkle, 
grønlige blomster. — Paa hver av de nedre grener var der 
omtrent 130 blomster. Grenene blev kortere i den øvre del; 
Frugt med flyveapparat av Typha. (Forstørret). 
man kan derfor regne med ca. 300 av dem (i virkeligheten 
var der adskillig fler). Dette gir anslagsvis ca. 40 000 blom¬ 
ster, — et tal som sikkert heller er for lavt end for høit. 
En av vore norske planter overgaar allikevel langt denne 
sydamerikaner m. h. t. blomsterrigdom, selv om blomster¬ 
standen ikke er saa imponerende. — Av dunkjevle har vi 
som bekjendt i Norge to arter, den bredbladede Typha 
latifolia og den smalbladede T. angustifolia; begge findes i 
de sydøstlige dele av landet, især i kystegnene. Det er 
sumpplanter med en opret, udelt stengel paa 1—2 m. og med 
likesaa lange, et par centimeter brede blade. Blomstene 
sitter i tætte aks eller kolber i toppen av stengelen, øverst 
et hanaks, og et hunaks like nedenfor. Hunblomstene sitter 
paa stive, omtrent millimeterlange børstlignende tvergrener, 
som staar meget tæt; hver av dem bærer en eller faa frugt- 
bare blomster og ofte ogsaa nogen ufrugtbare. Blomstene 
selv er yderst enkle; istedetfor blomsterdække har de en- 
del haar, som i tørt veir ved modningen sperres ut til et 
flyveapparat; frugten svæver da i omvendt stilling, med det 
